Дата документу 04.08.2021 Справа № 335/1696/18

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №335/1696/18 Головуючий у 1-й інстанції: Макаров В.О.
Провадження №22-ц/807/1783/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Страхове товариство «Домінанта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності «Страхове товариство «Домінанта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест», третя особа:  ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, який уточнила в травні 2018 року.

Свої позовні вимоги  ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 27 листопада 2017 року, водій ОСОБА_2 , під час виконання трудових обов`язків, керуючи транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1 , який є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест», рухаючись у м. Запоріжжя по пр. Соборному в напрямку бул. Шевченка, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , який є власністю ОСОБА_1 , що рухався попереду під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2018 року, водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК4169040, страховик: Товариство з Додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта».

29 листопада 2017 року ОСОБА_1 направила Товариству з Додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» повідомлення телеграфом, в якому просила направити експерта для проведення огляду пошкодженого автомобіля.

У зв`язку з ненаправленням Товариством з Додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» експерта для проведення огляду пошкодженого автомобіля, ОСОБА_1 була змушена залучати іншого фахівця для проведення розрахунку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04 січня 2018 року, що зроблений на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04 січня 2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , без фізичного зносу вузлів та деталей складає 145 583,43 грн.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачем по справі мають бути Товариство з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест», як власник автомобіля та роботодавець ОСОБА_2 , а також Товариство з обмеженою відповідальності «Страхове товариство «Домінанта», як страхова компанія, що застрахувала цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», державний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи, що 27 листопада 2017 року стався страховий випадок, внаслідок чого обов`язок відшкодування збитків, що завдані внаслідок настання страхового випадку з пошкодженим майном третіх осіб покладається на страховика та власника забезпеченого транспортного засобу, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Із урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд: 

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 76702,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест» на користь ОСОБА_1 завдану шкоду в розмірі 69881, 43 грн, з урахуванням франшизи 1000,00 грн; витрати на проведення незалежної товарознавчої експертизи у розмірі 1700,00 грн; витрати на відправку повідомлення телеграфом в розмірі 350,00 грн.

РішеннямОрджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальностю «Страхове товариство «Домінанта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, задоволено.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 76702 гривні 00 копійок.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГ ІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 завдану шкоду у розмірі 69881,43 грн з урахуванням франшизи 1000,00 грн; витрати на проведення незалежної товарознавчої експертизи у розмірі 1700,00 грн; витрати на відправку повідомлення телеграм у розмірі 350,00 грн, всього 71 931 гривню 43 копійки. 
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 766 гривень 99 копійок.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 719 гривень 34 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не правильно оцінив надані докази, а саме визнав Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №793/12-17 від 04 січня 2018 року таким, що одержаний без порушень закону, оскільки оцінювачем не було порушено методики чи порядок проведення дослідження при складенні цього звіту, хоча в матеріалах справи є Рецензія, яка класифікує вказаний Звіт як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що розмір франшизи становить саме 1000, 00 грн, з урахуванням яких суд стягнув кошти на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 , адвокат Котелевський К.В., зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. У зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
ТДВ «Страхове Товариство «Домінінта» до апеляційного суду не з`явився, незважаючи на те, що апеляційнитм судом неодноразовао надсилалися повідомлення про виклик, конверт з яким повертався за закінченням терміну зберігання. 

При вирішенні питання про розгляд справи без участі страхової компанії, суд виходить з того, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначено, що однієї з основних засад ( принципом) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Враховуючи, що апеляційне провадження у даній справі відкрито 26 квітня 2021 року, а відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів ( в Запорізькому апеляційному судді замість 40 суддів за штатом фактично працює 15 суддів), тому призначити розгляд справи в строки, передбачені ч. 1 ст. 371 ЦПК України не має можливості. 

Необхідно також врахувати інтереси учасників справи, які з`явилися на виклик суду, долаючи при цьому відстань, витрачючи час.
При вищезазначених обставинах, та враховуючи ту обставину, що справа перебуває в провадженні апеляційного суду більше трьох місяців, тому апеляційний суд на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю ТДВ «Страхове Товариство «Домінінта».

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач зверталася до страхової компанії ТОВ «Страхове товариство « Домінінта» з заявою про виплату страхового відшкодування, що залишена без виконання, тому слід задовольнити страхову виплату, яку мав би виплатити страховик у межах страхового ліміту виходячи з вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу у сумі 76702.00 грн, відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.04.2018 року, що зроблений на підставі звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.01.2018 року. Враховуючи, що ОСОБА_2 , який є винуваицем ДТП і завданої шкоди, являється співробітником ТОВ « Луг Інвест», та виконував в момент ДТП трудові обов`язки, тому з ТОВ «Луг Інвести» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, франшиза 1000 грн та витрати на проведення оцінки , що разом становить 71931.43 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується, оскільки такі висновки суду відповідають вимогам закону і фактичним обставинам справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 27 листопада 2017 року, водій ОСОБА_2 (у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків на підставі трудового договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест), керуючи транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест», рухаючись у м. Запоріжжя по пр. Соборному в напрямку бул. Шевченка, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест» та виконання ним в момент ДТП трудових обов`язків підтверджується наявними матеріалами справи копією наказу про прийняття на роботу, трудової книжки, посадової інструкції, подорожнього листа від 27 листопада 2017 року.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили.

Цивільно-правова відповідальність водія «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована на підставі полісу АК № 4169040 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта».

29 листопада 2017 року ОСОБА_1 направила Товариству з Додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» повідомлення телеграфом, в якому просила направити експерта для проведення огляду пошкодженого автомобіля. (т.1 а.с. 127-128). 

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04 квітня 2018 року, що зроблений на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04 січня 2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 без фізичного зносу вузлів та деталей складає 145 583,43 грн. Вартість завданих збитків складає 76 702,00 грн. (т.1 а.с. 25-34).

Згідно Рецензії на «Звіт про оінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №793/12-17», зробленої Давиденко Є.О. , експертом-оцінювачем (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ№1518-Ц, видане ФДМУ спільно з КП «ІКЦ УТО» та УТО 28.01.2000), провідний експерт-оцінювач УТО, Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №793/12-17, що був виконаний станом на 07 грудня 2017 ролку, суб`єктом оціночної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Експерт», м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, / літ. «Б»/, класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна,є неякісним і не може бути використаний. (т.1 а.с. 162-163).

Матеріали справи містять копію заяви позивача до ТОВ « Страхове товариство «Домінінта» про повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, здійснення страхової виплати, з доказами направлення та вручення, що залишена без виконання ( а. с. 10, а.с. 27-31).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. 

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) та главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України.

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. 

У позовній заяві зазначено та з матеріалів справи вбачається, що Цивільно-правова відповідальність водія «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована на підставі полісу АК № 4169040 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», страховик був своєчасно повідомлений про настання страхового випадку та завдання матеріальної шкоди з вини застрахованої особи.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04 квітня 2018 року, що зроблений на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04 січня 2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 без фізичного зносу вузлів та деталей складає 145 583,43 грн. Вартість завданих збитків складає 76 702,00 грн. (т.1 а.с. 25-34).

Умовами полісу серії АК № 4169040 встановлено франшизу 1000 грн, ліміт відповідальності страховика за шкоду,спричинену майну,складає 100000.00 грн, що покриває суму матеріальної шкоди з урахуванням зносу 76702.00 грн.

Матеріали справи містять копію заяви позивача до ТОВ « Страхове товариство «Домінінта» про здійснення страхової виплати, з доказами направлення та вручення, що залишена без виконання.

З огляду на зазначенен, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що 76702.00 грн завданих збитків слід стягнути з ТОВ « Страхове товариство « Домінінта». 

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , який є винуватцем ДТП і завданої шкоди, являється співробітником ТОВ « Луг Інвест», та виконував в момент ДТП трудові обов`язки, тому суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з ТОВ « Луг Інвест» різницю між страховою виплатою і фактичним розміром шкоди, а також франшизу 1000.00 грн, витрати на проведення експертизи 1700 грн, витрати на відправку повідомлення телеграфом 350 грн, що загалом становить 71931.43 грн ( 145583.43-76702) + 1000+1700=350).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Стягуючи з відповідача ТОВ «Луг Інвест» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завданою ДТП у розмірі 71931.43 грн , суд першої інстанції звернув увагу, що різниця між стягнутою страховою сумою з страхової компанії та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що саме ТОВ « Луг Інвест» зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки зазначена шкода, завдана їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку відносно того, що з ТОВ « Луг Інвест» підлягають стягненню лише 68881.43 грн, які складають різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування яке відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зобов`язаний був сплатити страховик у разі звернення до нього з заявою потерпілого, франшизу 1000 грн, витрати на проведення експертизи 1700 грн, витрати на відправку повідомлення телеграфом 350 грн, наявність яких підтверджена належними доказами.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що покладений в основу оскаржуваного рішення висновок та звіт щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 спростовується рецензією на звіт № 793/12-17 не заслуговують на увагу.

Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 793/12-17 від 04.01.2018 року за своїм правовим характером є звітом про оцінку майна, вимоги до якого встановлюються Законом України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачем, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини другої статті 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Звіт про оцінку майна, що наданий позивачем відповідає вимогам ст. ст. 4,5,6,12,15,18,22 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Він складений за результатами безпосереднього дослідження пошкодженого автомобіля професійним оцінювачем, діяльність якого полягає у визначенні, зокрема, розміру завданих збитків в таких випадках.

Висновок ( звіт) про оцінку професійного оцінювача є достатнім і належним доказом для ухвалення рішення про відшкодування збитків.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 323/4500/14-ц.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що що позивач телеграмою повідомляла відповідачів щодо проведення оцінки, а тому їм було надано право бути присутнім під час оцінки та висловити свої зауваження, якщо такі були.

Обгрунтованих доводів щодо того, що оцінювачем було порушено методику чи порядок проведення дослідження не наведено. Будь-яких обгрунтованих доказів, що спростовують вказану у висновку розмір матеріального збитку апелянтом не надано.

Надана рецензія не спростовує звіт про оцінку і обгрунтовано спростована оцінювачем ОСОБА_5 у своїхз поясненнях, що містяться в матеріалах справи..

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382  ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України , апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луг Інвест» залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 09 серпня 2021 року.

Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Маловічко С.В.