ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року	Львів	Справа № 140/3186/21 пров. № А/857/10673/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                   Хобор Р.Б.,
суддів                                                                        Кухтея Р.В., Судової-Хомюк Н.М. 
з участю секретаря судового засідання                       Вовка А.Ю.
                     
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, ухвалене суддею Ксензюком А.Я. у м. Луцьку о 10 год. 26 хв. у справі № 140/3186/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)  про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

                                                           В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 158055,32 грн. від 21.08.2019 року в межах виконавчого провадження № 53674144. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року адміністративний позов залишено без розгляду з мотивів пропуску десятиденного строку на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила позивачка, яка просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким справу направити на продовження розгляду у суд першої інстанції. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивачка зазначає те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення порушив норми процесуального права та неповно з`ясував обставин справи, а саме час коли позивачка дізналася про наявність оскарженого рішення. Позивачка зазначила, що не отримала оскарженої постанови, а про її наявність дізналась 19.03.2021 року, коли її представник ознайомився із матеріалами виконавчого провадження. Тим більше, що, згідно з наданими відповідачем документами, відповідач не надсилав на адресу позивачки постанову про стягнення виконавчого збору, а дата надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору, на підставі оскарженої постанови, не свідчить про отримання цього документа і час коли позивачка дізналась чи могла дізнатися про наявність оскарженого рішення. 
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 31 березня 2017 року відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 53674144 щодо виконання виконавчого листа № 2-1724/2010 від 10.12.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» залишок боргу за кредитним договором у сумі 1 580 553,20 грн. Ця ухвала надіслана позивачці 31 березня 2017 року рекомендованим поштовим відправленням № 4302513882921.
21 серпня 2019 року відповідач прийняв постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 158055,32 грн. в межах виконавчого провадження № 53674144, яка надіслана надіслана позивачці листом від 21 серпня 2019 року № 43637.
22 серпня 2019 року відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 59865227 щодо стягнення з позивачки виконавчого збору в сумі 158055,32 грн., яка надіслана листом від 22 серпня 2019 року № 44000 рекомендованим поштовим відправленням № 4302519749891.
Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка дізналась (повинна була дізнатись) про наявність оскарженого рішення у серпні 2019 року.
Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.
У відповідності з вимогами ч. 1 та ч. 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною п.1 ч. 1 ст. 287 КАС України визначено, що позовну заяву у справах про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця  може бути подано протягом десяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Суд першої інстанції зробив висновок, що позивачка повинна була дізнатися про наявність постанови про стягнення виконавчого збору з моменту її надіслання позивачці у серпні 2019 року.
Проте, апеляційний суд вважає такий висновок суду необґрунтованим та таким, що позбавив позивачку права на звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки надіслання постанови про стягнення виконавчого збору не можна ототожнювати із фактом отримання її позивачкою та ознайомлення з її змістом.
Суд першої інстанції неправильно встановив обставину надіслання позивачці оскарженої постанови, вказавши, що така надіслана позивачці листом від 21.08.2021 року, оскільки у матеріалах справи відсутні відповідні докази.
Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази отримання позивачкою постанови про відкриття виконавчого провадження та можливості позивачки дізнатись про наявність оскарженої постанови з інших джерел.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Судові витрати понесені сторонами розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати, а справу № 140/3186/21 направити у суд першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.   

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повний текст постанови складений 23.07.2021 року