ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 вересня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 749/307/21
Головуючий у першій інстанції – Кравчук М. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1336/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів - Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,
із секретарем – Шкарупою Ю.В.,

учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Сновська районна філія Чернігівського обласного центру зайнятості, Чернігівський обласний центр зайнятості, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2021 року (постановлена о 16:33) у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

                                      У С Т А Н О В И В:
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 05.08.2021 заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.
Роз`яснено заявниці право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, постановлення з порушенням норм матеріального права та без повного з`ясування обставин, які мають суттєве значення для справи.
Заявниця зазначає, що районним судом не взято до уваги зазначені у заяві обставини того, що у зв`язку з початком бойових дій у м. Авдіївка вона покинула місце проживання в терміновому порядку, у зв`язку з чим трудову книжку не забрала та у встановленому законом порядку не звільнилася, зв`язок з роботодавцем втрачений та можливості поїхати в зону, де існує ризик для життя і здоров`я у неї немає. Також судом не враховано позицію заінтересованої особи у справі, яка не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_3 .
Указує, що наразі існує нерозірваний трудовий договір між нею та ФОП ОСОБА_2 , при знятті з реєстрації трудового договору у державній службі зайнятості необхідна присутність обох його сторін,  іншого способу зняття з реєстрації вказаного договору, крім надання до центру зайнятості рішення суду, немає.
Наголошує, що від встановлення вказаного факту залежить термін виплати допомоги по безробіттю, а також це матиме значення при повторному становленні на облік як безробітної особи, обрахунку трудового стажу.
У відзиві на апеляційну скаргу представника Чернігівський обласний центр зайнятості просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що спір про право, зокрема, на отримання статусу безробітного у даному випадку відсутній. Оскільки трудовий договір між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було розірвано та, відповідно, запис про зняття з реєстрації трудового договору не було внесено, зазначене створює перешкоди ОСОБА_3 в її подальшій трудовій діяльності. Законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявниці реалізувати свої права з можливим подальшим працевлаштуванням за сприяння служби зайнятості.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення заявниці ОСОБА_4 та її представника – адвоката Хоминської О.С., які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду першої інстанції – залишенню без змін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до Щорського районного суду Чернігівської області із заявою, в якій просила встановити факт припинення трудових відносин між нею та ФОП ОСОБА_2 за трудовим договором № 05011400791/4, зареєстрованим 05.03.2014 у Донецькому міському центрі зайнятості, на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України – за власним бажанням з 01.07.2014.
Заяву обґрунтовувала тим, що проживаючи у м. Авдіївка, 05.03.2014 уклала трудовий договір з ФОП ОСОБА_2 , згідно з яким була прийнята на роботу оператором комп`ютерної верстки. У зв`язку з початком бойових дій вона була вимушена терміново залишити своє постійне місце проживання і наприкінці червня 2014 року виїхала спочатку до Волинської області, потім – до Чернігівської, а з літа 2018 року постійно проживає в с. Гвоздиківка Сновського району Чернігівської області.
Указувала, що при виїзді з м. Авдіївка свою трудову книжку не забрала і у встановленому законом порядку не звільнилася. У березні 2021 року на своє звернення щодо надання статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю отримала від Сновської районної філії Чернігівського ОЦЗ відмову через наявність нерозірваного трудового договору, укладеного з ФОП ОСОБА_2 . Оскільки зв`язок з її роботодавцем втрачений, а можливість поїхати в зону, де існує ризик для життя, відсутня, вона звернулася з даною заявою.
Зазначала, що від встановлення факту припинення трудових відносин залежить її право на отримання статусу безробітної.
Довідкою від 13.08.2018 № 7408-329 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується спеціальний статус ОСОБА_1 (а.с. 8).
Як вбачається із листа Сновської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості № 138 від 07.04.2021 заявниці відмовлено у наданні статусу безробітної з причини виявлення нерозірваного трудового договору з ФОП ОСОБА_2 , який зареєстрований у Донецькому міському центрі зайнятості як діючий (а.с. 19).  
Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник ініціювала процедуру звернення до суб`єкта владних повноважень з заявою про надання їй статусу безробітного та отримала відмову уповноваженого на прийняття рішення органу. Підстава для відмови у вигляді триваючих трудових відносин стала причиною для звернення до суду з відповідною заявою. Тобто у відносинах заявника та суб`єкта владних повноважень існує спір, вирішення якого належить до компетенції суду адміністративної юрисдикції. 
Щорський районний суд Чернігівської області не є судом, встановленим законом, який уповноважений оцінювати в умовах існуючого спору дотримання заявником процедури припинення трудових відносин та, як наслідок, позбавлений можливості висловитись щодо того, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку, оскільки обставина дотримання заявником процедури припинення трудових відносин може мати значення для правильного вирішення спору, що існує, в порядку адміністративного судочинства.
З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
У частині першій статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені в порядку окремого провадження, який не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (пункт 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц, провадження № 14-505цс19).
У справі, що переглядається, ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) звернулася до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин з роботодавцем.
Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Як зазначено вище, залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що у відносинах заявника та суб`єкта владних повноважень існує спір з огляду на те, що заявник ініціювала процедуру звернення до суб`єкта владних повноважень з заявою про надання їй статусу безробітного і отримала відмову уповноваженого на прийняття рішення органу та підстава для відмови у вигляді триваючих трудових відносин стала причиною для звернення до суду з відповідною заявою.
З огляду на викладене, встановивши, що пред`явлені заявницею вимоги підлягають вирішенню в позовному провадженні, суд першої інстанції зробив правильний висновок про залишення її заяви без розгляду на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 16.08.2021 у справі № 367/643/21.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що районним судом не взято до уваги зазначені у заяві обставини того, що у зв`язку з початком бойових дій у м. Авдіївка вона покинула місце проживання в терміновому порядку, у зв`язку з чим трудову книжку не забрала та у встановленому законом порядку не звільнилася, зв`язок з роботодавцем втрачений та можливості поїхати в зону, де існує ризик для життя і здоров`я у неї немає не є слушними.
Посилання на те, що судом не враховано позицію заінтересованої особи у справі, яка не заперечувала щодо задоволення її заяви, не є підставою для розгляду судом справи у порушення норм матеріального та процесуального права, а також для скасування вірного по суті судового рішення.
Твердження заявниці про те, що наразі існує нерозірваний трудовий договір між нею та ФОП ОСОБА_2 , при знятті з реєстрації трудового договору у державній службі зайнятості необхідна присутність обох його сторін, іншого способу зняття з реєстрації вказаного договору, крім надання до центру зайнятості рішення суду, не існує, є необґрунтованими, оскільки процедура припинення трудових відносин та надання статусу безробітного внутрішньо переміщеній особі передбачена положеннями ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».
Так, частиною четвертою вказаною статті передбачено, що внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.
Взята на облік внутрішньо переміщена особа, яка не має документів, необхідних для надання статусу безробітного, отримує статус безробітного без вимог, що застосовуються за звичайної процедури. До отримання документів та відомостей про періоди трудової діяльності, заробітну плату (дохід), страховий стаж допомога по безробіттю таким особам призначається у мінімальному розмірі, встановленому законодавством на випадок безробіття. 
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що від встановлення вказаного факту залежить термін виплати допомоги по безробіттю, а також це матиме значення при повторному становленні на облік як безробітної особи, обрахунку трудового стажу, оскільки пред`явлені заявницею вимоги підлягають вирішенню в позовному провадженні, як вірно визначено судом першої інстанції.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 05.08.2021 залишити без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 23 вересня 2021 року.

Головуюча                                                                         О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                     І.О.Боброва

                                                                                             Н.В.Висоцька