запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/515/21	Головуючий у 1-й інстанції Наумова І.Й.	
Єдиний унікальний №333/1615/21	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       09 липня 2021 року                                                 м. Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 11.03.2021 року о 17 годині 03 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Механічна біля будинку 62 в м.Запоріжжі, керував автомобілем Opel Tigra номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження у встановленому порядку законом порядку медичного огляду в медичному закладі, у лікаря-нарколога, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції не були цілком та всебічно досліджені всі обставини та оцінені всі докази, які мають значення для справи, внаслідок чого неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, що привело до невірних висновків у рішенні суду. Матеріали справи не містять доказів щодо належного повідомлення його про дату та час розгляду справи, а саме направлення на його адресу судової повітки та інформації про її отримання. При цьому, ним до канцелярії суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням, а також 10.06.2021 року він захворів, що є поважною причиною.
Судом першої інстанції не було досліджено підстав для зупинення його автомобіля. З пояснень працівника поліції його було зупинено через те, що він не пропустив пішоходів на пішохідному переході, проте на дорозі, де його було зупинено, відсутні пішохідні переходи, ця місцевість є приватним сектором. Зазначене свідчить про порушення працівниками поліції ст.35 Закону України «Про національну поліцію».
Направлення до медичної установи не складалось та не вручалось безпосередньо під час складання протоколу. В протоколі не зазначено в якому медичному закладі пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння. В порушення інструкції зазначено лише дві ознаки наркотичного сп`яніння з чотирьох.
Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.
Також зазначає, що від керування транспортним засобом він відсторонений не був, що підтверджується відсутністю відповідного запису у протоколі, допустили до керування транспортним засобом, надавши тимчасовий дозвіл на керування, що свідчить про очевидну відсутність для працівників поліції будь-яких ознак сп`яніння, а тому і підстав для направлення водія на медичний огляд, в порядку передбаченому ст.266 КУпАП, у зв`язку з чим відмова його від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за відсутності підстав для такого огляду не може утворювати складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102927 від 11.03.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1), відсторонений від керування транспортним засобом, шляхом паркування без порушень правил дорожнього руху, тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 Центр 2341 від 16.02.2016 року;
- направленням на огляд водія до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с.2);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3-4);
У рапорті поліцейського зазначено, що 11.03.2021 року був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . За порушення останнім правил дорожнього руху відносно нього було винесено постанову серії ЕАН 3902321 за ч.1 ст. 122 КУпАП. При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, виражене тремтінням пальців рук, звуженими зіницями очей, які не реагували на світло, неприродною блідістю обличчя. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, від чого водій відмовився присутності двох свідків. Вказані дії кваліфікуються за ч.1 ст. 130 КпАП. На водія було складено протокол серії ААБ № 102927 від 11.03.2021 року, вилучено водійське посвідчення та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Від керування ОСОБА_1 був відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення правил дорожнього руху (а.с.5).
Зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що під час несення служби екіпажем патрульної поліції був зупинений автомобіль Opel Tigra номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, виявленим працівником поліції під час спілкування з водієм, що було підставою для вимоги працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі з оформленням відповідного направлення до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. У закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 спочатку погодився, а згодом відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Його відмова та складання протоколу щодо нього відбувалось у присутності двох свідків.
Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102927 від 11.03.2021 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом.
Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Протокол був складений у присутності двох свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Перевіряючи доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлявся про час і місце розгляду справи за адресою, яку він сам надав працівникам поліції при складанні протоколу, однак поштова кореспонденція неодноразово була повернута на адресу суду з поміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. а.с.16,18,19,21). З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про рух розгляду справи. Окрім того, з метою забезпечення права ОСОБА_1 бути присутнім у судовому засіданні районний суд неодноразово відкладав судове засідання, у тому числі за клопотанням ОСОБА_1 . Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомив, що дійсним його місцем проживання є інша відмінна від зазначеної в протоколі адреса. Про дійсне місце свого проживання він співробітників поліції і суд не повідомляв.
Законом не передбачено обов`язкового скасування судового рішення у справі про адміністративне правопорушення у разі розгляду цієї справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
А тому апеляційний суд доходить висновку, що районним судом вірно врахував положення ст 38 КпАП та досліджені всі обставини справи.
Більш того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, яким він не скористався.
Зауваження апелянта з приводу того, що працівниками поліції направлення його на огляд до медичної установи не складалось та йому не вручалось спростовується матеріалами справи та наявним у них відеозаписом.
Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.
Критично сприймаються твердження апелянта про те, що працівники поліції не мали підстав для запинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 з вказаних в матеріалах підстав, оскільки ця обставина не має суттєвого значення при апеляційному розгляді даної адміністративної справи. 
Суд апеляційної інстанції критично ставиться до заперечень ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а відтак суд безпідставно притягнув його до відповідальності за ст..130 КУпАП. При цьому апеляційний суд виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений лише за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є самостійним адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (станом на день вчинення адміністративного правопорушення).
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 333/1615/21