Ухвала                                               
 
07 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 370/999/16-ц
провадження № 61-759св17
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Ігнатенка В. М., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А., Фаловської І. М.    (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,	
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Капмані буд», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БВС Контакт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віннер Імпортс ЛТД»,	
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву 
 ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капмані буд», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БВС Контакт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віннер Імпортс ЛТД», про стягнення заборгованості за договором підряду,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капмані буд» (далі - ТОВ «Капмані буд»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БВС Контакт»         (далі - ТОВ «БВС Контакт»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Віннер Імпортс ЛТД» (далі - ТОВ «Віннер Імпортс ЛТД»), про стягнення заборгованості за договором підряду.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Капмані буд» на користь ОСОБА_1 загальну заборгованість з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2 663 613,50 грн, пеню - 279 565,49 грн, три проценти річних - 188 310,90 грн, разом - 3 244 986,06 грн; 6 890 грн судового збору, 44 525 грн витрат на правову допомогу. У задоволенні решти позову відмовлено.
Рішенням апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 08 серпня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що задовольняючи частково касаційну скаргу ОСОБА_1 та скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції й направляючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції не вирішив клопотання про стягнення судових витрат за подання касаційної скарги. 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.
Завданнями розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частині першій статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами першою-третьою, тринадцятою статі 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) викладено висновок про те, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Ураховуючи, що в цій справі Верховний Суд не змінював рішення судів попередніх інстанцій та не ухвалював нове судове рішення, а направив справу на новий апеляційний розгляд, тому відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку переглядом справи в суді касаційної інстанції.
Судові витрати, в тому числі понесені сторонами у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами нового розгляду справи судом апеляційної інстанції та ухвалення остаточного рішення по суті спору, тобто за загальними правилами розподілу судових витрат.
Отже, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити.
Керуючись статтями 141, 270, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капмані буд», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БВС Контакт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віннер Імпортс ЛТД», про стягнення заборгованості за договором підряду за касаційною скаргою               ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2017 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    В. С. Висоцька
Судді                                                                                                В. М. Ігнатенко
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук
І. М. Фаловська