ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021                                                  м. Дніпро                             Справа №  908/578/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоникс» на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 по справі № 908/578/19 (суддя Корсун В.Л.), повний текст рішення складено 11.02.2021
за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс», 72454, Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А 
до відповідача 1: Приазовської районної державної адміністрації, 72401, Запорізька область, смт Приазовське, вул. Покровська, буд. 31
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоникс», 69096,  м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд 5, офіс 15
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Степанівська Перша сільська рада, 72454, Запорізька обл., Приазовський р-н, с. Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1Б
про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, -
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

В березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротіс» (далі – ТОВ «Агротіс» або позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 05.03.2019 № 15-п про:
- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації (далі – Приазовська РДА або відповідач-1) від 21.12.2018 № 567;
- визнання недійсним договору оренди землі від 21.12.2018, укладеного між Приазовською РДА, як орендодавцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоникс» (далі - ТОВ «Геоникс» або відповідач-2), як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2324583900:02:001:0351, площею 15,00 га.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Приазовської РДА Запорізької області від 21.12.2018 № 567 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ТОВ «Геоникс».
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) від 21.12.2018, укладеного між Приазовською РДА, як орендодавцем та ТОВ «Геоникс», як орендарем, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2324583900:02:001:0351, площею 15,00 га.
Стягнуто з Приазовської РДА на користь ТОВ «Агротіс» – 6782,40 грн витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, 8575,00 грн – витрат на професійну правничу допомогу та 1921,00 грн судового збору.
Стягнуто з ТОВ «Геоникс» на користь ТОВ «Агротіс» – 6782,40 грн витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, 8575,00 грн – витрат на професійну правничу допомогу та 1921,00 грн – судового збору.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням господарського суду відповідач-2 оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить: скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 по справі № 908/578/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агротіс» у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована незаконністю прийнятого судом першої інстанції рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування судом норм матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач-2 посилається на наступне:
- місцевий господарський суд не врахував та не надав оцінки змісту спірного договору оренди земельних ділянок (паїв) від 21.12.2018 та не встановив, що було предметом оренди за цим договором, в результаті чого помилково ототожнив договір оренди земельної частки (паю) з договором оренди земельної ділянки. Об`єктом договору оренди землі, що був укладений 21.12.2018 між Приазовською РДА та ТОВ «Геоникс» є земельна ділянка, а не земельна частка (пай). Спірний договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018 та прийняте головою Приазовської РДА в межах його компетенції розпорядження № 567 від 21.12.2018 відповідають чинному законодавству та не суперечать йому;
- судом зроблено помилкові висновки про накладення земельних ділянок з посиланням лише на лист Степанівської Першої сільської ради від 01.02.2019 за вих. № 28 та рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2019 по справі № 908/1591/19, оскільки зі змісту зазначеного листа не можливо дійти висновку про накладення земельних ділянок, а за вказаним рішенням по справі    № 908/1591/19 питання накладення певних земельних ділянок не досліджувалося;
- ТОВ «Геоникс» вважає, що при укладенні спірного договору оренди права позивача не порушувались. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що укладений відповідачами договір оренди від 21.12.2018 порушує права позивача;
- позивачем не доведено обґрунтованості своїх вимог щодо визнання недійсним договору, укладеного між відповідачами, через недоведеність наявності порушення цим договором законних прав та охоронюваних інтересів позивача, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів того, що невитребувана (нерозподілена) земельна ділянка, передана в оренду відповідачу-1 за спірним правочином є тією ж самою ділянкою, яка надана у користування позивачу за договором оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 18.12.2008;
- апелянт зазначає, що на теперішній час розпорядження голови Приазовської РДА № 566 від 02.09.2008, згідно з яким між Приазовською РДА та ТОВ «Агротіс» укладений договір оренди земельної ділянки площею 160,4 га залишається скасованим розпорядженням голови Запорізької ОДА від 23.11.2018 № 617. Таким чином, скаржник вважає, що у зв`язку зі скасуванням розпорядження Приазовоської РДА № 566 від 02.09.2008 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс», відсутні правові підстави дійсності договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 18.12.2008, укладеного між Приазовською РДА та ТОВ «Агротіс»;
- на думку апелянта, з наведених вище підстав не підлягають задоволенню й позовні вимоги ТОВ «Агротіс» про стягнення з Приазовської РДА на користь ТОВ «Агротіс» суми 6782,40 грн витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, 8575,00 грн витрат на професійну правничу допомогу 1921,00 грн судового збору; Стягнення з ТОВ «Геоникс» на користь ТОВ «Агротіс» суми 6782,40 грн витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, 8575,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 1921,00 грн судового збору, оскільки вони є похідними позовними вимогами, задоволення яких залежить від задоволення основної вимоги.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 по справі без змін. 
В обґрунтування відзиву, позивач посилається на те, що передаючи в оренду ТОВ «Геоникс» земельну ділянку, яка накладається на земельну ділянку, що перебуває в оренді у ТОВ «Агротіс», Приазовська РДА порушила вимоги ст. 24 Закону України «Про оренду землі», за змістом якої, орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Тим самим Приазовська РДА порушила право ТОВ «Агротіс» самостійно господарювати на землі, що передбачено ст. 25 Закону України «Про оренду землі».
В апеляційній скарзі ТОВ «Геоникс» робить помилковий висновок про те, що об`єктом договору оренди землі, який укладено між Приазовською РДА та ТОВ «Агротіс» є саме земельна частка (пай), оскільки об`єктом договору оренди, укладеного з ТОВ «Агротіс» є саме земельна ділянка. За змістом розпорядження голови Приазовської РДА № 566 від 02.09.2008 в оренду ТОВ «Агротіс» надається земельна ділянка площею 160,4 га. В договорі оренди, зареєстрованому 18.12.2008, площа об`єкту оренди вказана саме у гектарах (це одиниця вимірювання площі саме земельної ділянки), а не в умовних кадастрових гектарах (одиниці, в яких вимірюється площа земельного паю). Згідно з п. 2.3. договору оренди, зареєстрованого 18.12.2008, в оренду передавалася саме нерозподілена земельна ділянка, що є аналогічним змісту ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Додатком до договору оренди, зареєстрованого 18.12.2008 є Акт встановлення меж ділянки в натурі. Наявність меж – це ознака саме земельної ділянки, тому такий документ, як «Акт встановлення меж в натурі» складається при передачі в оренду виключно земельної ділянки. Про наявність ознак саме земельної ділянки, а не частки (паю) свідчать також додатки до договору оренди: кадастровий план земельної ділянки та експлікації земельних ділянок.
Також, позивач вказує, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.10.2019 у справі № 908/1591/19 (за участю ТОВ «Геоникс» та Приазовської РДА) встановлено передачу в оренду саме земельних ділянок, а не паїв, що випливає з доданих до договору оренди документів: кадастрового плану земельної ділянки, експлікації земельних ділянок, акту встановлення меж ділянки в натурі. 
Залишаючи без змін вказане рішення, Центральний апеляційний господарський суд в постанові від 20.01.2020 зазначив, що місце розташування нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки визначено на підставі викопіювань із карти-схеми поділу земель колишнього КСП «Дума Леніна».
На думку позивача, в апеляційній скарзі ТОВ «Геоникс» намагається спростувати преюдиційні обставини, які вже встановлені в остаточному судовому рішенні в іншій справі, в якій ТОВ «Геоникс» брало участь, що не відповідає змісту приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України.
Апелянт обґрунтовує свої доводи про те, що в оренді у ТОВ «Агротіс» перебуває нібито не земельна ділянка, а пай, з посиланням на матеріали експертизи. Водночас, позивач вважає, що такі твердження викладені експертами не у висновку, а в повідомленні про неможливість проведення судової експертизи, яке не є висновком експерта та не належить до засобів доказування, визначених  ч. 2 ст. 73 ГПК України. Більш того, наведена експертами у повідомленні інформація прямо суперечить обставинам, встановленим остаточним судовим рішенням у справі № 908/1591/19.
Окрім зазначеного рішення позивач надав суду документи в підтвердження факту накладання земельних ділянок, які прямо або опосередковано засвідчують цей факт, а саме:
- лист Степанівської сільської ради від 01.02.2019 № 28;
- лист Приазовської РДА від 18.09.2020 № 08968/08-49;
- ухвала Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 по справі                      № 910/1674/19;
- ухвала слідчого судді Приазовського районного суду Запорізької області  від 25.08.2020 по справі № 325/1928/18;
- додатки (викопіювання) до договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Агротіс» та ТОВ «Геоникс», в яких зазначено, що в оренду передаються саме земельні ділянки КСП «Дума Леніна»;
- експлікації земельних ділянок, які є додатками до договору оренди з ТОВ «Агротіс», відповідно до якої, земельна ділянка площею 160,4 га складається з чотирьох частин: 15 га + 38,9 га + 94,5 га + 12 га. 
На думку позивача, саме одна з частин орендованої земельної ділянки ТОВ «Агротіс» у розмірі 15 га була передана Приазовською РДА в оренду ТОВ «Геоникс».
Позивач акцентує також увагу суду на тому, що очевидне накладання земельних ділянок вбачається при порівнянні відомостей з публічної кадастрової карти України та відомостей з експлікації, яке простежується за відносним місцезнаходженням меж ділянки в порівнянні з суміжними земельними ділянками.
Також, позивач спростовує доводи апелянта, який стверджує, що земельна ділянка з кадастровим № 2324583900:02:001:0351 площею 15 га сформована 21.12.2018, а тому не могла бути об`єктом оренди позивача, набутим у 2008 році.
На думку позивача, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши обставини справи дійшов правильних висновків про те, що в оренді у ТОВ «Агротіс» на підставі дійсного і чинного договору перебуває саме земельна ділянка, а відповідачі, уклавши 21.12.2018 договір оренди щодо земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку ТОВ «Агротіс», порушили права останнього, як орендаря земельної ділянки. Таким чином, місцевий господарський суд з дотриманням норм матеріального права ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог та покладення на відповідачів усіх понесених позивачем судових витрат.
Приазовська районна державна адміністрація та Степанівська Перша сільська рада наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Розпорядженням від 02.09.2008 № 566 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс» голова Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, розглянувши заяву ТОВ «Агротіс», приймаючи до уваги розрахунок орендної плати, проведений управлінням економіки райдержадміністрації, відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та п. 12 постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» вирішив:
1. Визнати земельні частки (паї) загальною площею 188,40 га, у т.ч. 28,00 га (багаторічні), 160,40 га (пасовища) згідно планів-схем, які є невід`ємною частиною цього розпорядження, як не витребувані, з можливістю надання їх в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.
2. Надати в оренду ТОВ «Агротіс»:
- земельну ділянку площею 28,00 га (багаторічні), не витребувані земельні частки (паї) розташовану на території Новокостянтинівської сільської ради, згідно додатку 1, для товарного сільськогосподарського виробництва (п. 2.1.);
- земельну ділянку площею 160,40 га (пасовища), не витребувані земельні частки (паї) розташовану на території Новокостянтинівської сільської ради, згідно додатку 2, для товарного сільськогосподарського виробництва (п. 2.2.)… (а. с. 25-26 т 1).
11.08.2008 на підставі розпорядження голови Приазовської РДА № 566 від 02.09.2008 між Приазовською РДА (Орендодавець) і ТОВ «Агротіс» (орендар) укладено договір оренди земельної частки (паю) « » ______ 200_р., який 18.12.2008 зареєстровано у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Новокостянтинівської сільради за № 2 (а. с. 113-114 т 1).
За умовами розділу 2 вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду не витребувані земельні частки паї розміром - 160,40 га (пасовища), які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, згідно планів-схем, які є невід`ємною частиною цього договору.
Не витребувані земельні частки (паї) передаються в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва (п. 2.1. договору).
Відповідно до п. 2.2. договору, за користування вказаними в Договорі не витребуваними земельними частками орендар сплачує орендодавцю орендну плату у грошовій формі у розмірі за один календарний рік 24 060,00 грн, за місяць – 2 005,00 грн на загальну площу…
Згідно з п. 2.3. договір оренди на не витребувані земельні частки (паї) укладено до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не більш ніж на 49 років.
У відповідності до розділу 5 договору, невід`ємною частиною цього договору є: розрахунок орендної плати; акт встановлення меж ділянки в натурі; кадастровий план; експлікація земельних ділянок. Договір набуває чинності з моменту його реєстрації в Новокостянтинівській сільській раді.
В матеріалах справи (а. с. 115 т 1) міститься копія акту встановлення меж ділянки в натурі (без номеру та дати), в якому зазначено, що на підставі розпорядження голови Приазовської РДА від 02.09.08 № 566, в присутності голови Новокостянтинівської сільської ради Маркова М.П., в.о. начальника відділу земельних ресурсів у Приазовському районі Москаленко І.О., землевпорядника сільської ради Моргун Г.А., землекористувача ТОВ «Агротіс» дослівно: «вказані в натурі межі земельної ділянки площею 160,4 га земель сільськогосподарського призначення вид угідь пасовище, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради за межами населеного пункту. Ніяких зауважень з боку зацікавлених осіб при встановлені меж в натурі не надходило. Ділянка, яка виділена в оренду, може використовуватися тільки за цільовим призначенням».
Розпорядженням в.о. голови Приазовської РДА від 10.07.2018 № 260 «Про усунення порушень вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», враховуючи протокол засідання Приазовської районної комісії по впорядкуванню власних нормативних актів райдержадміністрації від 09.07.2018 зобов`язано:
1. З метою усунення виявлених під час перевірки порушень щодо додержання (виконання) вимог земельного законодавства, вжити такі заходи, зокрема:
…4) договір оренди земельної частки (паю) від 18.12.2008 укладеного між Приазовською РДА (орендодавець) та ТОВ «Агротіс» (орендар) про передання орендарю в оренду не витребувані земельні частки (паї) розміром 160,4 га (пасовища), які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, згідно планів – схем, визнати не чинним;
2. Визнати таким, що втратили чинність, розпорядження голови Приазовської РДА: від 02.09.2008 за № 566 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс»…(а. с. 29 т 1).
23.11.2018 розпорядженням голови Запорізької ОДА № 617 скасовано ряд розпоряджень голови Приазовської РДА, у тому числі розпорядження від 10.07.2018 № 260 «Про усунення порушень вимог земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» та розпорядження від 02.09.2008 № 566 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс» (а. с. 30 т 1).
У листі Запорізької ОДА від 19.03.2019 № 02789/08-49 зазначено, що вказане розпорядження № 617 від 23.11.2018 прийнято з метою приведення у відповідність актів Приазовської РДА до вимог чинного законодавства, а не з метою зміни або припинення прав та обов`язків ТОВ «Агротіс» в договірних відносинах з Приазовською РДА (а. с. 112 т 1).
Розпорядженням голови Приазовської РДА від 03.12.2018 № 489 «Про надання ТОВ «Геоникс» дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо надання у користування на умовах оренди строком 49 років земельної ділянки орієнтовною площею 15,00 га (не витребувані земельні частки (паї) - пасовища) із земель колишнього КСП «Дума Леніна», розташованої на території Новокостянтинівської СР Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» зобов`язано: 
1. Надати ТОВ «Геоникс» дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо надання у користування на умовах оренди строком 49 років земельної ділянки орієнтовною площею 15,00 га, із земель колишнього КСП «Дума Леніна» (не витребувані земельні частки (паї) - пасовища), розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 1). 
2. Запропонувати заявнику замовити розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, зазначеної у п. 1 цього розпорядження, в натурі (на місцевості) з метою подальшого прийняття рішення про передачу в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у особи, яка має відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт (а. с. 95-96 т 1). 
На замовлення ТОВ «Геоникс», інженером-землевпорядником ФОП Приходько Д.С. (кваліфікаційний сертифікат № 000676) виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим № 2324583900:02:001:0351 в натурі (на місцевості) (а. с. 50-85 т 2).
Згідно із пояснювальною запискою до вказаної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а. с. 54-56 т 2), земельна ділянка вільна від будівель і споруд. Має конфігурацію багатокутника, рельєф місцевості рівний. Всіма сторонами ділянка межує з землями колишньої колективної власності. Прохід та проїзд до земельної ділянки по польовій дорозі. В межах земельної ділянки не знаходяться об`єкти, які потребують встановлення спеціальних обмежень/обтяжень у користуванні земельною ділянкою… Земельна ділянка площею 15.0000 га передається в оренду ТОВ «Геоникс» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на наступних умовах: …не порушувати прав власників та землекористувачів суміжних земельних ділянок.
Розпорядженням голови Приазовської РДА від 21.12.2018 № 567 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ТОВ «Геоникс» зобов`язано: 
1. Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 15, 0000 га - пасовища, із земель колишнього КСП «Дума Леніна» (не витребувані земельні частки (паї), кадастровий № 2324583900:02:001:0351, розташованої на території Новокостянтинівської СР Приазовського р-ну Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
2. Передати ТОВ «Геоникс» земельну ділянку (не витребувані земельні частки (паї), загальною площею 15,0000 га – пасовища, із земель колишнього КСП «Дума Леніна», кадастровий № 2324583900:02:001:0351, до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку не довше ніж на 49 років, встановивши орендну плату в розмірі    12 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
3. ТОВ «Геоникс» укласти договір оренди земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства України… (а. с. 93-94 т. 1).
21.12.2018 між Приазовською РДА (Орендодавець) та ТОВ «Геоникс» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), за умовами якого (п. 1.1. договору) орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 15,0000 га (кадастровий                       № 2324583900:02:001:0351) із земель колективної власності колишнього КСП «Дума Леніна» на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно з п. 2.1. договору в оренду передається: земельна ділянка нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) загальною площею 15,0000 га (пасовища) з кадастровим № 2324583900:02:001:0351 - землі сільськогосподарського призначення нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв).
Згідно з п. 3.1. договору, договір укладено на строк до моменту отримання власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) державних актів на право власності на земельну ділянку, але не довше ніж на 49 років.
Відповідно до п. 3.2. договору, земельна ділянка за договором оренди землі вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Передача земельної ділянки орендодавцем орендареві оформлюється актом прийому-передачі.
За умовами п. 9.2. договору (обов`язки орендодавця), останній зобов`язаний при передачі земельної ділянки нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки.
Відповідно до п. 9.4. договору (обов`язки орендаря), останній зобов`язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства 
Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 22.12.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 29657512 (а. с. 82 т 1).
У відповідності до акту прийому-передачі земельної ділянки (а. с. 81 т 1) без номеру та дати, Приазовська РДА передала, а ТОВ «Геоникс» прийняло земельну ділянку кадастровий № 2324583900:02:001:0351 загальною площею 15,0000 га (пасовища), яка знаходиться на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області.
Місцевим господарським судом також встановлено, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.10.2019 по справі № 908/1591/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020, у задоволенні позову Приазовської РДА про визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю), укладеного 18.12.2008 між Приазовською РДА Запорізької області та ТОВ «Агротіс», як орендарем, щодо оренди невитребуваної земельної частки паю розміром 160,4 га, який зареєстрований 18.12.2008 у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Новокостянтинівської сільської ради за № 2, відмовлено повністю   (а. с. 94-110 т 2).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.04.2019 по справі                         № 910/1674/19, залишеним в частині без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020, позовні вимоги ТОВ «Агротіс» задоволені повністю. Визнано незаконним та скасовано, зокрема, розпорядження голови Запорізької ОДА від 23.11.2018 № 617 в частині скасування розпоряджень голови Приазовської РДА від 02.09.2008 № 566 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс» (а. с. 125-135 т 2)
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.05.2020 касаційну скаргу Запорізької ОДА задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 і рішення Господарського суду м. Києва від 10.04.2019 по справі № 910/1674/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Після нового розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі № 910/1674/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі (на час прийняття рішення у справі № 908/578/19 по суті спору рішення Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 не набрало законної сили у зв`язку із його оскарженням до Північного апеляційного господарського суду).
Згідно із висновком судового експерта Дніпропетровського НДІ судових експертиз Харченка В.В. від 06.02.2020 (а. с. 112-120 т 2), який надійшов до суду 05.03.2020, встановлено, зокрема: «… на підставі Технічної документації по складенню схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Дума Леніна» Приазовського р-ну Запорізької області межі земельних ділянок (сільськогосподарських угідь), які відображені на «Схемі поділу земель», в натурі (на місцевості) не встановлювались… На кадастровій зйомці (план формату А4) відображені межі земельних ділянок з кадастровими номерами… 2324583900:02:001:0351… так контури сільськогосподарських угідь, рослинності, польові дороги, тощо, а також нанесені межі частини (площею 15 га) земельної ділянки площею 160,4 га, переданої в оренду ТОВ «Агротіс» та         межі перетину цих ділянок із земельною ділянкою з кадастровим                            № 2324583900:02:001:0351 (площа перетину не зазначена), проте, на даному плані межі частини (площею 15 га) земельної ділянки площею 160,4 га та межі перетину імовірно нанесені умовно, за допомогою кулькової ручки та лінійки… У зв`язку із відсутністю документів які витребувані експертом згідно клопотання від 15.11.2019 № 3810/5227/10/19 про надання додаткових матеріалів необхідних для виконання експертизи – експерту не надається за можливе встановити, чи має місце порушення меж (або накладення) земельної ділянки з кадастровим                  № 2324583900:02:001:0351 площею 15 га переданої в оренду 21.12.2018 ТОВ «Геоникс» на земельну ділянку площею 160,4 га передану в оренду ТОВ «Агротіс» за договором оренди зареєстрованим 18.12.2008 у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Новокостянтинівської СР Приазовського району Запорізької області за № 2 відповідно до право встановлювальних документів чи іншої (за наявності) документації із землеустрою на ці земельні ділянки та яка площа накладення цих земель».
Згідно із повідомленням про не можливість проведення судової експертизи від 09.09.2020 № СЕ-19-20/13638-ЗТ Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (надійшов до суду 25.09.2020, том 3), «… копія договору оренди ТОВ «Агротіс» містить інформацію про те, що його невід`ємною частиною серед іншого є акт встановлення меж ділянки в натурі, кадастровий план, експлікація земельних ділянок, але до договору долучені лише кадастрові плани на окремі земельні ділянки з площами 15,0 га і 38,9 га із загальної площі 160,4 га, на решту площі кадастрові плани відсутні. Проте, контури земельних ділянок, нанесені на кадастрових планах, експлікації та викопіюванні, які додані до договору оренди, різняться між собою і містять суперечливі відомості. Додані до договору оренди експлікації земельних ділянок та викопіювання із карти схеми-поділу земель колишнього КСП «Дума Леніна» містять лише графічні зображення масивів без визначення їх розмірів; плани-схеми, вказані у договорі оренди як його невід`ємна частина – відсутні… Матеріали, додані до справи, містять відомості про декілька новостворених відокремлених шляхами та дорогами контурів, сукупність яких не може вважатись за ознаками земельною ділянкою, наданою в оренду ТОВ «Агротіс» і не містять інформацію про земельну ділянку площею 160,4 га. …Заявлене клопотання експерта від 20.05.2020 № СЕ-19-20/13638-ЗТ про надання координат земель площею 160,4 га, переданих в оренду ТОВ «Арготіс» не задоволено, отже у судових експертів відсутній один із об`єктів дослідження та вихідні дані для проведення дорученої повторної судової експертизи, що унеможливлює її проведення».
Посилаючись на те, що земельна ділянка, яка передана Приазовською РДА в оренду ТОВ «Геоникс» з кадастровим номером 2324583900:02:001:0351 накладається на земельну ділянку, яка раніше була передана Приазовською РДА в оренду ТОВ «Агротіс» за договором оренди, позивач звернувся до місцевого господарського суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

5. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
У відповідності до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України (далі – ЗК України), у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Як уже зазначалося, позивач як орендар земельних ділянок у позові посилається на те, що Розпорядження голови Приазовської РДА від 21.12.2018    № 567 в оспорюваній ним частині порушує його права та охоронювані законом інтереси щодо користування переданою йому в оренду землею.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Оспорюване позивачем Розпорядження від 21.12.18 № 567 є актом прийнятим посадовою особою органу державної влади (до кола яких відноситься і Приазовська РДА, відповідач-1 у цій справі), яка зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 116 ЗК України (в редакції чинній станом на час прийняття оспорюваного розпорядження та укладення оспорюваного договору) унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2). …Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч. 5).
Підставами для визнання акта незаконним (недійсним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта незаконним (недійсним) є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів юридичної особи - позивача у справі.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 по справі № 905/1227/17).
Як зазначалося вище, договір оренди земельної частки (паю) від 18.12.2008 укладався між відповідачем-1 та позивачем відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», яка на момент укладення договору оренди мала наступну редакцію: «Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки...».
Як встановлено судом першої інстанції та зазначено в тексті оскаржуваного рішення, на момент укладення договору оренди від 21.12.2018 між Приазовською РДА та ТОВ «Геоникс» щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим № 2324583900:02:001:0351 площею 15 га, був чинним договір оренди земельної частки (паю) від 18.12.2008, укладений між ТОВ «Агротіс» та Приазовською РДА (площа 160,4 га). Факт укладення щодо тієї самої земельної ділянки нових договорів оренди не свідчить про недійсність договору від 18.12.2008, оскільки його було укладено раніше, і на момент укладення нового договору оренди від 21.12.2018 договір оренди з ТОВ «Агротіс» був чинним, сторонами не розірваний, в судовому порядку недійсним не визнаний. Прийняття Приазовською РДА розпорядження від 21.12.2018 № 567 про передачу в оренду іншому суб`єкту земельну ділянку, раніше передану в оренду ТОВ «Агротіс», не віднесена законом до підстав недійсності договору оренди з ТОВ «Агротіс».
З метою прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі по суті спору ухвалами суду першої інстанції: 
- 06.06.19 призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручалося Запорізькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України;
- 04.10.2019 призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручалося Дніпропетровському НДІ судових експертиз;
- 02.04.2020 призначено повторну судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручалося Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.
Вказаними ухвалами на вирішення експертним установам були поставлені наступні питання: 
- Чи має місце порушення меж (або накладання) земельної ділянки з кадастровим № 2324583900:02:001:0351, площею 15 га, переданої в оренду 21.12.18 ТОВ «Геоникс» на земельну ділянку площею 160,4 га, передану в оренду ТОВ «Агротіс» за договором оренди, зареєстрованим 18.12.2008 у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області за № 2 відповідно до правовстановлювальних документів чи іншої (за наявності) документації із землеустрою на ці земельні ділянки? Якщо таке порушення меж (або накладення) земельних ділянок має місце, то в якій частині та на якій площі? 
Однак, вказаними експертними установами на адресу суду надійшли листи (повідомлення) про неможливість проведення судової експертизи з вказаних судом питань. 
Із наданого до матеріалів справи позивачем належним чином посвідченої копії листа Степанівської Першої сільської ради від 01.02.2019 за вих. № 28 (підписаний землевпорядником Степанівської Першої сільської ради Клещовою Г.М. та Степанівським Першим сільським головою ОСОБА_1 ) вбачається, що земельна ділянка з кадастровим № 2324583900:02:001:0351 площею 15 га накладається на земельну ділянку площею 160,4 га, передану ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 18.12.2008.
Також, в тексті оскаржуваного рішення зазначалося, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.10.2019 у справі № 908/1591/19 (яке набрало законної сили 20.01.2020) встановлено, що (пряма мова): «… прийняття Приазовською РДА рішення від 21.12.2018 про передачу в оренду іншому суб`єкту земельної ділянки, раніше переданої в оренду ТОВ «Агротіс», не віднесена законом до підстав недійсності договору оренди з ТОВ «Агротіс».
При цьому, колегія суддів зауважує, що неможливість проведення експертизи у справі щодо накладання спірних земельних ділянок, не позбавляє суд вирішити вказане питання з урахуванням інших (наявних) у справі матеріалів. 
Відтак, з урахуванням вимог ст. 79 ГПК України стосовно того, що наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, місцевий господарський суд, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку, що земельна ділянка не розподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) з кадастровим             № 2324583900:02:001:0351 площею 15,00 га накладається на земельну ділянку площею 160,4 га, передану ТОВ «Агротіс» за договором оренди від 18.12.2008, який був та є чинним, сторонами не розірваний та в судовому порядку не визнавався не чинним (не дійсним).
Вказана обставина відповідачами 1 та 2 у цій справі не спростована як і не спростовано те, що земельна ділянка площею 15 га, яка передана в оренду ТОВ «Геоникс» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за договором від 21.12.2018 не порушує прав власників та землекористувачів суміжних земельних ділянок, якими у спірних правовідносинах у цій справі фактично є ТОВ «Агротіс» та ТОВ «Геоникс».
Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції про те, що чинним законодавством України, у т.ч. ЗК України, ЦК України, Законами України «Про оренду землі» та «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не передбачена передача в користування (оренду) земельної ділянки не розподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв), яка на правовій підставі знаходиться в користуванні іншої особи і договір якої не розірвано (не припинено) у встановленому законом порядку.
За наведених обставин, договір оренди нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки від 21.12.2018 порушує права та охоронювані законом інтереси позивача на оренду невитребуваних земельних часток (паїв) за договором від 18.12.2008.
Господарський договір, в тому числі Договір від 21.12.2018 може бути визнаний недійсним за наявності двох умов:
- порушення ним прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача;
- наявності передбачених законом підстав для визнання договору недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).
За приписами ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
На час розгляду справи в суді першої інстанції Договір оренди земельних часток (паїв) від 18.12.2008, укладений позивачем та Приазовською РДА, є чинним, його дія не припинена, в судовому порядку його не розірвано та не визнано судом недійсним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі «Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.
За наведених вище обставин договір оренди землі від 21.12.2018 стосовно земельної ділянки з кадастровим № 2324583900:02:001:0351 площею 15,00 га, який укладений між Приазовською РДА та ТОВ «Геоникс», порушує права та охоронювані законом інтереси позивача на оренду земельної частки (паю) за договором від 18.12.2008, а відповідно, договір оренди земельної ділянки від 21.12.2018 суперечить положенням ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та ст. 122 ЗК України і підлягає визнанню недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України.
Частиною 1 ст. 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів юридичної особи - позивача у справі.
З урахуванням вищевказаного, колегія суддів вважає також правомірним висновок суду щодо задоволення позову про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Приазовської РДА від 21.12.2018 № 567, відповідно до якого було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та на виконання якого передано в оренду земельну ділянку не розподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) за договором оренди від 21.12.2018.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково ототожнив договір оренди земельної частки (паю) з договором оренди земельної ділянки слід враховувати наступне.
На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах.
Згідно з ч. 3 ст. 2 ЗК України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Земельні ділянки державної або комунальної власності та земельні частки (паї) є різними об`єктами земельних відносин і мають різний правовий режим, а договір оренди земельної частки (паю) та договір оренди земельної ділянки є самостійними договорами з різним предметом, оскільки за договором оренди земельної частки (паю) предметом договору є земельна частка (пай), а за договором оренди земельної ділянки предметом є земельна ділянка. У разі оренди земельної частки (паю) встановлюються орендні відносини щодо права на земельну частку (пай), не визначену в натурі земельну ділянку, посвідчену сертифікатом. Орендні відносини повинні оформлюватися договором, як у разі оренди земельної частки (паю), так і у разі оренди земельної ділянки.
Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 27.01.2010 у справі № 6-6200св09, а також у постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 908/1947/16.
За умовами п. 12 постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» № 122 від 04.02.2004 нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.
Відповідно до ст. 13 Закону (у редакції, чинній на час укладання оспорюваного договору) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.
Право розпорядження невитребуваними земельними ділянками, яке встановлено для сільських, селищних, міських рад та райдержадміністрацій, обумовлено тим, що до моменту набуття права власності на такі земельні ділянки громадянами, які мають відповідне право, ці земельні ділянки ще перебувають в комунальній та державній власності, на відміну від земельних часток (паїв), суб`єктами права власності на які є громадяни, що виключає можливість розпорядження зазначеними у ст. 13 вказаного Закону органами земельними частками (паями) на підставі цієї норми Закону.
Разом з тим, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних рад та адміністрацій, а відтак надання таких ділянок у користування здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування відповідно до наданих їм повноважень до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.
Відтак, законодавством передбачена можливість раціонального використання земельних часток до оформлення їхніми власниками правовстановлюючих документів з можливістю надходження коштів до бюджету.
При цьому оренда нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок не є сталою і не може забезпечити постійну площу орендованої земельної ділянки, оскільки земельні ділянки надаються на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.
Із вищезазначених норм спеціального законодавства вбачається, що передача нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) в оренду унеможливлює розроблення технічної документації на землю потенційним орендарем та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці за такою документацією (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 908/1947/16).
Матеріали справи свідчать, що оспорюваним договором 21.12.2018 передано ТОВ «Геоникс» в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) з кадастровим номером 2324583900:02:001:0351, загальною площею 15,00 га із земель колективної власності колишнього КСП «Дума Леніна», розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Проте, присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру виключає статус цієї земельної ділянки як нерозподілених (не витребуваних) часток (паїв), які можуть передаватися в оренду районними державними адміністраціями в порядку, визначеному ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції, що діяла станом на дату підписання розпорядження Приазовською РДА № 567 від 21.12.2018).
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду, що земельна ділянка з кадастровим номером 2324583900:02:001:0351, загальною площею 15,00 га накладається на земельну ділянку площею 160,4 га, передану ТОВ «Агротіс» за Договором оренди, зареєстрованим 18.12.2008.
Таким чином суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо незаконної передачі в оренду земельної ділянки, яка знаходилась в користуванні позивача. 
З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими, а тому місцевий господарський суд правомірно задовольнив їх у повному обсязі та розподілив понесені позивачем судові витрати.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд. Водночас апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються з обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.

6. Висновки за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

7. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача-2 по справі – ТОВ «Геоникс».

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоникс» – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 по справі    № 908/578/19 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06.07.2021.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Парусніков

Судді:                                                                                Л.М. Білецька

                                                                                                    Т.А. Верхогляд