Ухвала
 
17 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 760/22080/20
 
провадження № 61-14427ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року у справі за  позовом комунального підприємства «Київський іподром» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та проживання у гуртожитку, виселення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2020 року комунальне підприємство «Київський іподром» (далі - КП «Київський іподром») звернулося до суду з зазначеним вище позовом.
 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, позов КП «Київський іподром» задоволено частково. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Київський іподром» заборгованість за проживання у гуртожитку та за житлово-комунальні послуги у розмірі 22 653 грн 79 коп. У задоволенні позовних вимог КП «Київський іподром» у частині виселення відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 28 серпня 2021 року, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову КП «Київський іподром» відмовити.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Отже, касаційна скарга  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
 
Так, заявники узагальнено посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює розгляд питання про відкриття касаційного провадження. 
 
У зв`язку із наведеним, заявникам необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу із зазначенням підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбачених (передбаченої) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); надати копії касаційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею           392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.    
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян