У Х В А Л А                                                                      
Іменем України

10 серпня 2021 року
м. Київ
справа №266/4503/21
провадження №51-3870впс21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
 
головуючого                                                          ОСОБА_1 , 
суддів:                                                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання -    ОСОБА_4 ,
розглянув у судовому засіданні подання Донецького апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження №22019050000000168 (справа №266/4503/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 з Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів і
 
ВСТАНОВИВ:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вищевказане подання. 
Подання мотивовано тим, що до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №22019050000000168 щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110 Кримінального кодексу України (далі – КК) з порушенням правил підсудності, оскільки в обвинувальному акті зазначені такі місця скоєння злочинів як: мікрорайон «Азотний» Куйбишевського району м. Донецька (підсудність Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області), с.  Соснівське Новоазовського району Донецької області (підсудність Приазовського районного суду Запорізької області), а також м. Донецьк, м.  Вуглегірськ, м. Дебальцеве, м. Іловайськ. У зв`язку з тим, що зазначені в обвинувальному акті місця скоєння злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , не відносяться до територіальної підсудності Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, апеляційний суд звернувся до Верховного Суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Учасники судового провадження в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду подання, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв (клопотань) не подали.
Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, дослідила матеріали подання, перевірила доводи, наведені у ньому, та дійшла такого висновку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК  кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК  кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
З матеріалів провадження вбачається, що до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької областінадійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110 КК. Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочато.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він весною – на початку літа 2014 року, перебуваючи у м. Донецьку Донецької області, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до структурного підрозділу – «2-й отдельный танковый батальон «Дизель», в/ч НОМЕР_1 » з метою безпосередньої участі в злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, зокрема, шляхом застосування збройної сили проти Збройних Сил України. При цьому ОСОБА_5 , будучи призначеним на посаду так званого командира вищевказаного батальйону здійснював керівництво цим підрозділом та активно брав участь у бойових діях в районі міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ім. Сергія Прокоф`єва, м. Вуглегірську, м.  Дебальцеве, м.  Іловайську Донецької області проти підрозділів Збройних Сил України та інших збройних формувань України. 
Надалі у листопаді 2017 року ОСОБА_5 вступив до іншого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» – «4-го разведывательного штурмового батальона полка специального назначения ДНР, в/ч НОМЕР_2 » у складі якого перебував до грудня 2017 року. Обійнявши посаду так званого командира зазначеного батальйону, здійснював керівництво цим підрозділом, організовував забезпечення особового складу роти військовою формою, вогнепальною зброєю, здійснював підготовку та навчання інших учасників. При цьому місцями дислокації даного підрозділу були мікрорайон «Азотний» АДРЕСА_1 .
Таким чином у обвинувальному акті констатовано, що ОСОБА_5 з травня 2014 року по грудень 2017 року перебував на окупованій території Донецької області та приймав активну участь у терористичній організації «ДНР», вчинював дії у складі вищеназваних терористичних підрозділів.
З обвинувального акту вбачається, що у вищезазначений проміжок часу ОСОБА_5 діяв у складі терористичної операції на окупованій території Донецької області.
Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_5 слідує, що встановити точне місце вчинення цих злочинів неможливо. З огляду на вищевказане, виходячи з положень ч. 1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження має здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування здійснювалося слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м.  Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій і Луганських областях та відділом процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області та в умовах збройного конфлікту управління нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Донецької обласної прокуратури.
З урахуванням викладеного та положень ст. 34 КПК, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення подання апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Керуючись ст. ст. 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Подання Донецького апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження №22019050000000168 (справа №266/4503/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 з Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                    ОСОБА_3