УХВАЛА
іменем України 
 
13 липня 2021 року
м. Київ
справа № 207/1018/21
провадження № 51-3415ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2021 року.
Встановлені обставини
Слідчий суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалою від 16 квітня 2021 року відмовив ОСОБА_4 в задоволенні скарги про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 та особи, яка знаходилась в автомобілі з номером НОМЕР_1 , за ч. 4 ст. 190 КК.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 24 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року – без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказані ухвали місцевого й апеляційного судів через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;однією з основних засад судочинства є забезпечення права
на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
В абзаці 6 підпункту 3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/20093 зазначено, що обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що апеляційне та касаційне оскарження судових рішень має залежати від особливостей процесуального характеру, та з огляду на вимоги національного законодавства.
Крім того, ст. 129 Конституції України гарантує право на перегляд справи,
а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження,
у відповідності з чимКПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. 
Частиною 1 ст. 310 КПК визначено, що оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають. Виключень із цього правила положення чинного КПК не містять.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду є судом права і перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі касаційних скарг, поданих у порядку та у строки, які встановлено Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», на судові рішення, що підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, та на ухвалу суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді, які відповідно до ч. 1 ст. 310 і ч. 4 ст. 424 КПК не підлягають оскарженню в касаційному порядку, тому Верховний Суд дійшов висновку про те, що на підставі ст. 424 КПК та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 цього Кодексу скаржнику слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                     ОСОБА_3