Номер провадження: 33/813/914/21
Номер справи місцевого суду: 504/1599/21 
Головуючий у першій інстанції Якимів А.В. 
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Судді Цюри Т.В.,
За участю секретаря судового засідання – Лопотан В.І.,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комінтерніського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1  за ст. 173 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Комінтерніського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1  визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП України та призначено йому адміністративне стягнення вигляді штрафу у розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснено, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд скасувати постанову Комінтерніського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 13.07.2021 року, з`явився ОСОБА_1 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Заслухавши суддю – доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 645693 від 14.05.2021 року, відповідно до якого 14.05.2021 року о 12 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, штовхав гр. ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою (а.с.1);
-рапортом старшого інспектора – чергового СРПП №4 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 14.05.2021 року (а.с. 3);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується (а.с. 4);
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , що надані до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких 14.05.2021 року, в 12.00 год. за адресою АДРЕСА_2 він бачив та чув, що його сусід ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, після чого наніс останньому три поштовхи в область грудної клітини (а.с. 5);
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , що надані до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких 14.05.2021 року 12.00 год. за адресою АДРЕСА_2 її сусід ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, після чого наніс останньому три поштовхи в область грудної клітини (а.с. 6);
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , що надані до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких 14.05.2021 року 12.00 год. за адресою АДРЕСА_2 у нього виник конфлікт із сусідом ОСОБА_5 , який в його сторону висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, після чого наніс йому три поштовхи в область грудної клітини, у зв`язку із чим він звернувся до поліції (а.с. 7).
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини  ОСОБА_1 встановленою постановою судді Комінтерніського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вищевказаних свідків неналежними чи недопустимими доказами. ОСОБА_1 не звертався до апеляційного суду із клопотанням про допит вказаних свідків під час апеляційного перегляду справи, а тому, зважаючи на один з основоположних принципів судочинства - диспозитивність, у апеляційного суду відсутні підстави для виклику вказаних свідків за власною ініціативою.
Більш того, матеріали справи також містять письмові пояснення  ОСОБА_6 і самого ОСОБА_1 (а.с. 5-9), які також підтверджують вину останнього. 
Так, зокрема згідно письмових пояснень  ОСОБА_6 , наданих до протоколу про адміністративне правопорушення, 14.05.2021 року 12.00 год. за адресою АДРЕСА_2 , відбувся конфлікт її чоловіка із сусідом ОСОБА_2 . На протязі 6 років у її сусіда ОСОБА_2 по адресі АДРЕСА_3 організований цех по виготовленню меблів, який заважає їхньому життю, постійний шум заводських станків, запах лакофарбових матеріалів заважають і псують їхнє життя. ЇЇ чоловік звернувся до ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що був сильний шум станків і попросив вимкнення станків, на що ОСОБА_2 відповів, що має право шуміти. Так, як ОСОБА_7 розмовляв у грубій формі, тим самим спровокував її чоловіка . Її чоловік попросив його зупинити виробництво, однак сусід відноситься до людей без поваги, тим самим провокує людей, що призвело до того, що її чоловік штовхнув ОСОБА_2 .
Слід зазначити, що як в суді першої інстанції так в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував щодо події, яка сталася 14.05.2021 року та лише підтвердив, що він дійсно штовхнув ОСОБА_2 , через те, що той приблизився до нього в притул. При цьому,  ОСОБА_1 міг розуміти значення своїх дій в момент вчинення, розумів, що ці дії він вчиняє на вулиці загального користування і такими діями (фізичною штовханиною) порушено громадський порядок та спокій громадян. Фізична штовханина в громадському місці та нецензурна лайка підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, що визначене ст. 173 КУпАП.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, кваліфікація його дій – вчинення дрібного хуліганства є вірною. 
Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що ні в протоколі про правопорушення ні в постанові суду не розкрито диспозиції ст. 173 КУпАП є необґрунтованими, з огляду на таке.
Так, відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, як у протоколі про адміністративне правопорушення так і у постанові суду першої інстанції вказані всі кваліфікуючі ознаки необхідні для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, зокрема ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, штовхав гр. ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою в громадському місці, що свідчить про наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.
Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.
За наведеного, підстав для скасування постанови Комінтерніського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову Комінтерніського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1  за ст. 173 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 
Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра