ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/456/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу                     Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року (головуючий суддя – Сагун А.В.) в адміністративній справі

за позовом                                                    ОСОБА_1 

до                                                             Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області в особі територіального підрозділу Подільського районного відділу у місті Кропивницькому

третя особа                                                   Державна установа Кропивницька виправна колонія №6

про                                                             визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (далі – Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача - Державна установа Кропивницька виправна колонія №6 (далі – Третя особа), в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління Державної Міграційної Служби України в Кіровоградській області в особі територіального підрозділу: Подільського районного відділу у місті Кропивницькому щодо відмови ОСОБА_1 видати паспорт громадянина України;
- зобов`язати Управління Державної Міграційної Служби України в Кіровоградській області в особі територіального підрозділу: Подільського районного відділу у місті Кропивницькому оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України.
В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що він відбуває покарання у Державній установі Кропивницька виправна колонія №6, згідно вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.02.2020 року по справі №486/1446/17. 11.09.2020 Позивач, через ДУ Кропивницька виправна колонія №6, звернувся із заявою та додатками до Управління Державної Міграційної Служби України в Кіровоградській області в особі територіального підрозділу Подільського районного відділу у місті Кропивницькому, в якій просив видати йому паспорт громадянина України.16.09.2020 року начальнику ДУ Кропивницька виправна колонія №6, надана відповідь за якою в отриманні паспорту громадянина України Позивачу відмовлено. Вважаючи вказані дії Відповідача протиправними Позивач звернувся до суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року адміністративний позов задоволено частково (а.с.55-58).
Визнано протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області в особі територіального підрозділу Подільського районного відділу у місті Кропивницькому стосовно не розгляду у передбачений законодавством України спосіб заяви ОСОБА_1 , без дати, про видачу паспорта.
Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області в особі територіального підрозділу Подільського районного відділу у місті Кропивницькому розглянути заяву ОСОБА_1 , без дати, про видачу паспорта й прийняти за наслідками розгляду рішення по суті порушеного у заяві питання у відповідності з вимогами частини 7 статті 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».
У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що Відповідач за результатами розгляду заяви Позивача про видачу паспорту не прийняв рішення про відмову передбаченого Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Порядком №302, Тимчасовим порядком №456.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Відповідач, із посиланням на порушення норм матеріального та процесуально права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що розгляд заяви про встановлення належності до громадянства України та прийняття за результатами такого розгляду відповідного рішення в порядку Закону №5203-VI можливий Відповідачем лише після надання Позивачем відповідної заяви та документів відповідно до Порядку №215.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів  ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що Позивач відбуває покарання у Державній установі Кропивницька виправна колонія № 6, згідно вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.02.2020 року по справі №486/1446/17.
Позивач, 02.09.2020, через Державну установу Кропивницька виправна колонія №6, направив до Управління Державної Міграційної Служби України в Кіровоградській області в особі територіального підрозділу Подільського районного відділу у місті Кропивницькому заяву про видачу паспорта. До заяви Позивача було додано копія свідоцтва про народження Позивача, копія паспорта громадянки України ОСОБА_2 , копія ідентифікаційного коду ОСОБА_2 , копія витягу з державного реєстру актів цивільного стану від 11.05.2016, копію листа Первомайського РВ УДМС від 26.07.2018.
Відповідач листом від 11.09.2020 №3511-364/3511.1-20 повідомив начальника Державної установи Кропивницька виправна колонія №6 про розгляд звернення щодо документування паспортом громадянина України вперше по досягненню 18-років засудженого гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказаний лист містить посилання на п. 18 постанови Кабінету міністрів України від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспарту громадянина України» щодо переліку документів які подаються для оформлення паспорту особою або законним представником.
У листі вказано, що для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, який підтверджується медичним висновком закладу охорони здоров`я, оформлений в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу додатково подається одна фотокартка розміром - 10x15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру. Фотокартка повинна відповідати вимогам до відцифрованого образу обличчя, особи, фотокарток, що подаються для оформлення або: обміну документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, та фотографічного зображення на них, затвердженого наказом МВС від 18.10.2019 № 875.
Також, зазначено, що оскільки гр. ОСОБА_1 , має рішення суду про підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, йому необхідно оформити документи на отримання довідки про реєстрацією громадянином України. Згідно вказівки Державної міграційної служби України №6.4/5153-15 від 02.06.201, іноземні громадяни, які відбувають покарання у виправних установах України, не мають підстав для порушення клопотання про набуття громадянства України, виключення можуть становити лише особи без громадянства та іноземці, які засуджені до довічного позбавлення волі, за умови наявності у них національних паспортних документів.
Вважаючи дану відповідь, як протиправною відмовою Відповідача, Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 1 статті 13, частини 1 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Згідно з частинами 2 - 6 статті 21 цього Закону кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 7 статті 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.
У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа.
Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (надалі - Порядок №302). Цей порядок визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Згідно ч.1 п. 7 Порядку №302 ( в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - через уповноважену особу адміністрації відповідної установи чи закладу (далі - уповноважена особа).
Відповідно до абз. 4 п.20 Порядку №302 особа, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, подає документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта через уповноважену особу до територіального підрозділу ДМС за місцем розташування адміністрації відповідної установи або закладу.
Згідно п. 35 Порядку №302 заявник для оформлення паспорта подає такі документи:
1) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави (далі - свідоцтво про народження);
2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).
У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;
3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон (для осіб, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх в установленому порядку на проживання в Україну та для осіб, які набули громадянство України за кордоном);
4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);
5) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);
6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);
7) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;
8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;
9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):
про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;
про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;
про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;
про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;
довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття;
10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмове звернення в довільній формі, в якому зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи;
11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.
Відповідно до п. 100 Порядку №302 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо:
1) особа не є громадянином України;
2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання);
3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію;
4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;
5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта;
6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.
Згідно п. 101 Порядку №302 у рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.
У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику.
Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта.
Відповідно до п. 115 Порядку №302 рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі паспорта може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №456 від 06.06.2019, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за №620/33591, затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України ( далі по тексту - Тимчасовий порядок №456) .
Згідно п.1 розділу III Тимчасового порядку №456 для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає:
1) заяву;
2) рішення суду;
3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;
4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;
5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;
6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи;
7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);
8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
Заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.
За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.
Відповідно до п.п.1,2 Розділу IХ Тимчасового порядку №456 Територіальний підрозділ ДМС відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо:
1) особа не є громадянином України;
2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання);
3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію;
4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;
5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта;
6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.
У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), яке доводиться до відома заявника протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття, зазначаються підстави відмови.
Заявник має право повторно звернутися до територіального підрозділу ДМС в разі зміни або усунення обставин, через які йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки).
Позивачем через уповноважену особу подано до Відповідача заяву про видачу паспорту з додатками.
Лист Відповідача від 11.09.2020 №3511-364/3511.1-20 в розумінні зазначених вище нормативно-правових актів не є рішенням про відмову у видачі паспорту.
Тобто, Відповідач за результатами розгляду заяви Позивача про видачу паспорту не прийняв рішення про відмову передбаченого Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Порядком №302, Тимчасовим порядком №456.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Документальних доказів прийняття рішення про відмову у видачі паспорту Позивачу, із зазначенням підстав відмови, Відповідачем до суду не надано.
Таким чином, з огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви Позивача про видачу паспорту, яка полягала в не прийнятті, в межах повноважень, рішення за результатами розгляду такої заяви.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову у даній справі прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 31 березня 2021 року необхідно залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №340/456/21 -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова