Ухвала
23 липня 2021 року
м. Київ
Справа № 740/3686/20
Провадження № 51-2717 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року,
в с т а н о в и в:
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга, яка подається до Верховного Суду. Зокрема, у касаційній скарзі слід зазначити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування своєї позиції. Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, та обґрунтувати свої доводи. 
При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. 
Крім того, прохання засудженого до суду касаційної інстанції має бути сформульовано з урахуванням положень ст.  436 КПК України, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.
Так, засуджений ОСОБА_4 не наводить належних доводів, які були б підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції з огляду на положення ст. 438 КПК України. 
Натомість у поданій скарзі скаржник обмежився загальними фразамипро незастосування судом вимог ч. 1 ст. 65 КК України та ст. 409 КПК України, жодним чином не обґрунтовуючи зазначене. 
Також вказане у скарзі прохання скаржника до суду касаційної інстанції сформульовано без урахування положень ст.  436 КПК України. Зокрема, засуджений просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо нього та постановити новий вирок, що не віднесено до повноважень касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Оскільки касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, слід залишити її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк. 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року залишити без руху.
Встановити скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                            ОСОБА_3