Ухвала
Іменем України 
16 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 490/2337/21
провадження № 51-3933 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 липня 2021 року, якою повернуто його апеляційну скаргу,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня         2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської обласної прокуратури.
 
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 повернуто останньому, оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. 
Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов до висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
У частині 2 статті 424 КПК встановлено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою слідчого судді від 02 липня 2021 року та ухвалою апеляційного суду від 15 липня        2021 року. 
Однак, ОСОБА_4 не звернув уваги на те, що предметом розгляду суду касаційної інстанції у вказаному касаційному провадженні може бути ухвала апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги.
Тобто, ОСОБА_4 необхідно звернути увагу на положення статті 424 КПК та визначитись з предметом оскарження.
 
Однак, зміст касаційної скарги скаржника зводиться, окрім іншого, до незаконності ухвали слідчого судді, що, як вже зазначалося, не може бути предметом касаційного розгляду. 
При цьому, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, ОСОБА_4 не обґрунтовує та не зазначає, яких помилок допустився суд апеляційної інстанції при поверненні його апеляційної скарги.
Тобто, скаржник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Однак ОСОБА_4 у касаційній скарзі не зазначає вимоги до суду касаційної інстанції, а лише вказує, що не погоджується з судовими рішеннями, тобто, без конкретизації вимог, суд касаційної інстанції позбавлений можливості розглянути вказану касаційну скаргу.
Водночас, прохання ОСОБА_4 про витребування з ДУ «Житомирський слідчий ізолятор» документи, які підтверджують доставлення його до Центрального районного суду м. Миколаєва викладено всупереч положенням статті 436 КПК та повноважень касаційного суду.
Крім того, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК ОСОБА_4 не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання скаржником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд      

постановив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_4 наухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 липня 2021 року, якою повернуто його апеляційну скаргу, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                              ОСОБА_3