ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" вересня 2021 р.                                   Справа№ 910/2565/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яковлєва М.Л.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Куксова В.В. 

за участю секретаря судового засідання: Токаревої А.Г.  

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 21.09.2021 року у справі №910/2565/21 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Бабич Дмитра Борисовича 
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021, повний текст якого складено та підписано 26.05.2021 
у справі №910/2565/21 (суддя Грєхова О.А.)
за позовом фізичної особи-підприємця Бабич Дмитра Борисовича 
до 1.Департаменту комунальної властивості м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 2.Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 
про визнання договору оренди продовженим.

В С Т А Н О В И В :
У лютому  2021 року фізична особа-підприємець Бабич Дмитро Борисович (далі - ФОП Бабич Д. Б., позивач) звернувся до Господарського суду м. Києва   з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)(далі - Департамент комунальної власності, відповідач 1) та Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"   (далі - КП "Київтеплоенерго"  , відповідач 2) про визнання договору оренди продовженим.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для продовженням терміну дії договору оренди на підставі    частини третьої   ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  та п. 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого  постановою КМУ  від 03.06.2020 № 483 (далі - Порядок передачі в оренду державного та комунального майна).
Рішенням Господарського суду м. Києва   від 17.05.2021 у справі № 910/2565/21  у  позові відмовлено повністю.
Суд першої інстанції, врахувавши пропозицію позивача про укладення договору оренди терміном на 2 роки 364 дні (менше 5 років),  що узгоджувалось із приписами ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в попередній редакції), ст. 58 Конституції України,  ст. 5 ЦК України,  рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, п. 2  прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в новій редакції), а також те, що підставами позову є саме набрання чинності  Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в новій редакції), дійшов висновку про відмову у позові.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ФОП Бабич Д. Б.  звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва   від 17.05.2021 у справі № 910/2565/21 та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник покликається на те, що, незважаючи на висловлену волю про укладення договору оренди на строк менший п`яти років, нова редакція Закону України «Про оренду державного та комунального майна» надає право ФОП Бабичу Д. Б.  як орендарю змінити строк укладення договору шляхом звернення до орендодавця з відповідною заявою, при дотриманні відповідних норм законодавства.
На переконання позивача, суд при ухваленні рішення неправильно застосував рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі № 1-7/99 про зворотну дію норм у часі.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021, справу № 910/2565/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М. Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В. В., Шаптала Є. Ю. 
Ухвалою від 29.06.2021 суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Бабича Д. Б. на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі № 910/2565/21; розгляд апеляційної скарги призначив на 20.07.2021 о 10 год 00 хв; встановив учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.
07.07.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Департаменту комунальної власності  надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зокрема у відзиві відповідач 1 стверджує, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права. При цьому, суд першої інстанції, врахувавши застосування принципу дії норм у часі,  дійшов правильного висновку про відмову у позові, через те, що позивач сам виклав пропозицію про укладення договору оренди на 2 роки 364 дні та узгодив це, підписавши договір, і таке рішення узгоджувалося з попередньою редакцією Закону України «Про оренду державного та комунального майна».
12.07.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу,  у якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
КП "Київтеплоенерго" виклало аналогічні аргументи у відзиві викладені Департаментом комунальної власності, додатково зазначивши про те, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі чи іншому нормативно-правовому акті, як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99.
З урахуванням  перебуванням судді Куксова В. В. у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату суду №09.1-08/2889/21 від 19.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2565/21 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М. Л., судді: Іоннікова І. А., Шаптала Є. Ю.        
  Через перебування судді Яковлєва М. Л. (судді-доповідача) у запланованій щорічній основній відпустці з 02.08.2021 по 01.09.2021, розгляд справи призначено на 21.09.2021 о 14 год 30 хв.
В судовому засіданні 21.09.2021 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених в апеляційній скарзі, просив її задовольнити,  представники відповідачів заперечили проти вимог останньої за обставин, викладених у відзивах.
Згідно із  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзивів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню чи зміні, з наступних підстав.
Згідно з матеріалами справи, 27 грудня 2017 року Департамент комунальної власності, як Орендодавець,  ФОП  Бабич Д. Б., як Орендар, та Публічне акціонерне товариство «Київенерго», як Підприємство, уклали договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2581 (далі - Договір).
Надалі 04 листопада 2019 року Орендодавець, Орендар та КП «Київтеплоенерго» (далі - Підприємство-балансоутримувач), укладено договір про внесення змін до Договору.
У преамбулі договору про внесення змін визначено, що у розділах Договору слова: «Публічне акціонерне товариство «Київенерго» замінюються словами: «Комунальне підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у відповідних відмінках.
Згідно з п. 1.1 Договору Орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 02.11.2017 № 68 передає, а Орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - Об`єкт), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 2-А, літ. «Б», для розміщення пункту доочищення та продажу питної води (27,90 кв.м.) та перукарні (64,20 кв.м.).
Вартість об`єкта відповідно до  затвердженого висновку про вартість майна станом на 31.10.2017 становить: 1 кв.м. 17 922,91 грн, всього з ПДВ 1    980    840,00 грн (п. 2.2 Договору).
Згідно з п. 2.4 Договору Орендар вступає у строкове платне користування об`єктом у термін, указаний у цьому Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації цього Договору) та акта приймання-передачі об`єкта.
Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 (зі змінами).
Орендна плата згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток 1.1, Додаток 1.2) становить (без урахування ПДВ): 119,51 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку травень 2019 року - 11    006,64 грн, починаючи з 01.05.2019 до 3 листопада 2019 року; 59,27 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку травень 2019 року - 5    458,38 грн, починаючи з 04 листопада 2019 року.
Водночас Орендар відшкодовує підприємству-балансоутримувачу щомісячно витрати, що пов`язані зі сплатою податку за користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт оренди з ПДВ. Розмір відшкодування витрат, що пов`язані зі сплатою податку за користування земельною ділянкою, змінюється з вимогою підприємства-балансоутримувача в односторонньому порядку у випадку змін розмірів цього податку згідно з чинним законодавством України, про що орендарю повідомляється щомісячно.
Черговість зарахування орендної плати та інших платежів відбувається відповідно до  ст. 534 ЦК України.
Якщо Договір укладено на строк, що перевищує три роки, розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку переглядається кожні три роки і доводиться до Орендаря листом за підписом уповноваженої особи Орендодавця.
У п. 3.9 Договору встановлено, що орендна плата сплачуться Орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача - КП «Київтеплоенерго», згідно з виставленим рахунком,  починаючи з 01.05.2019.
Згідно з п. 3.10 Договору орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.
Відповідно до п. 3.15 Договору у разі закінчення, припинення (розірвання) цього Договору орендар сплачує плату за фактичне користування об`єктом оренди до дня підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди Орендодавцем, Орендарем та підприємством-балансоутримувачем або іншими документами, передбаченими законодавством включно:  у розмірі орендної плати, визначеної договором оренди - протягом місяця після дати закінчення (дострокового розірвання) договору оренди; у розмірі подвійної орендної плати, визначеної договором оренди, - починаючи з другого місяця після закінчення (дострокового розірвання) договору оренди.
Пунктом 4.2.2 Договору встановлено, що Орендар зобов`язаний використовувати об`єкт відповідно до його призначення та умов цього Договору.
Згідно з п. 4.2.21 Договору з метою приведення розміру орендної плати у відповідність із новими ринковими умовами Орендар має надати Орендодавцю новий звіт з незалежної оцінки об`єкта:
- за три місці до дати закінчення цього Договору - якщо Договір укладено менше ніж на три роки і орендар бажає продовжити Договір на новий строк, або;
- через три роки після дати попереднього звіту - якщо Договір укладено на три і більше років.
Договором передбачено, що одночасно із звітом надається заява про продовження Договору на новий строк, якщо нова оцінка здійснюється з метою продовження дії Договору на новий строк. При цьому, порушення Орендарем зазначеного у цьому пункті строку надання звіту про незалежну оцінку більше ніж на два місяці є підставою для непродовження Договору на новий строк або для дострокового розірвання Договору. Пропущений строк може бути поновлений на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності.
У п. 5.1.1 Договору передбачено, що Орендодавець має право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов цього Договору. В процесі виконання умов цього Договору оренди може бути здійснена фото- або відео фіксація стану та умов використання об`єкта.
Згідно з п. 5.2.1 Договору підприємство-балансоутримувач має право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов цього Договору. В процесі виконання умов цього Договору оренди може бути здійснена фото- або відео фіксація стану та умов використання об`єкта.
Пунктом 5.3.1 Договору визначено, що Орендар має право використовувати об`єкт відповідно до його призначення та умов цього Договору.
У разі закінчення/припинення дії цього Договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу на період строку дії Договору оренди (п. 7.5 Договору).
Відповідно до п. 8.1 Договору орендар не має права передавати свої зобов`язання за цим Договором передавати об`єкт повністю або частково в користування іншій особі без попередньої письмової згоди Орендодавця.
Орендар не має права укладати договори (контракти, угоди), у тому числі про спільну діяльність, пов`язані з будь-яким використанням об`єкта іншою юридичною чи фізичною особою без попереднього дозволу Орендодавця.
Порушення цієї умови Договору є підставою для дострокового розірвання цього Договору в установленому порядку.
Згідно з п. 8.3 Договору Об`єкт повинен використовуватися Орендарем тільки за цільовим призначенням, обумовленим підпунктом 1.1 цього Договору.
Відповідно до п. 8.5 Договору у разі виявлення факту використання об`єкта не за цільовим призначенням Договір може бути розірвано.
Відповідно до умов Договору, Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 27.12.2017 до 25.12.2020. У разі, якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація, Договір є укладеним з моменту державної реєстрації (п. 9.1 Договору).
Пунктом 9.4 Договору сторонами узгоджено, що Договір припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно з п. 9.7 Договору для продовження дії Договору на новий строк орендар звертається до Орендодавця за три місяці до закінчення строку дії цього Договору із заявою про продовження Договору на новий строк. До заяви додається новий звіт з незалежної оцінки об`єкта, як передбачено пунктом 4.2.21 цього Договору.
У разі неотримання орендодавцем заяви орендаря і звіту з незалежної оцінки об`єкта протягом двох місяців з дати закінчення граничного строку для їх надання орендодавець зобов`язаний направити орендарю повідомлення про припинення цього Договору. Зазначене повідомлення повинно бути направлено не пізніше одного місяця після закінчення строку дії Договору.
У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.
Зазначені дії оформлюються відповідним Договором, який є невід`ємною цього Договору.
Суд установив, що 21.09.2020 позивач звернувся до Департаменту комунальної власності із заявою про продовження Договору без проведення аукціону, терміном на п`ять років.
Розглянувши питання, Орендодавець відмовив у продовженні Договору, у зв`язку з порушенням умов п. 4.2.2 Договору (наказ «Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва» № 5188-ОД від 24.11.2020).
Листом № 062/05/14-7238 від 24.11.2020 Департамент комунальної власності  повідомив позивача про відмову у продовженні Договору у зв`язку з порушенням умов п. 4.2.2 Договору.
27.02.2020 до Орендодавця від КП «Київтеплоенерго» надійшло звернення № 28АУ/06/1у/1/793 про нецільове використання позивачем орендованих приміщень.
В межах перевірки встановлено, що орендовані приміщення фактично частково (1 поверх) використовуються для розміщення торгівельного об`єкту (магазину) з продажу продовольчих товарів та товарів підакцизної групи, а також з`ясовано, що на території об`єкта надає послуги з роздрібної торгівлі стороннє підприємство - ТОВ «Патіс Лтд», що є порушенням п. 8.1 Договору.
Через вказані обставини КП «Київтеплоенерго» просило Департамент комунальної власності  розглянути питання про розірвання Договору. 
Окрім того, 23.06.2020 КП «Київтеплоенерго» направило на адресу відповідача 1 лист № 28АУ/06/1у/2183 про заборгованість ФОП  Бабича Д. Б. станом на 19.06.2020 в розмірі  65    742,14 грн з ПДВ за орендною платою, та заборгованістю за сплатою земельного податку  -  11    168,42 грн з ПДВ. 
Листом № 28АУ/06/1у/1/4175 від 05.11.2020 КП «Київтеплоенерго» довів до відома Департамент комунальної власності про плановий огляд Об`єкта оренди 17.02.2020, за результатами чого складено Акт про нецільове використання орендованих приміщень від 17.12.2020.
Суд установив, що 04 грудня 2020 року на підставі частини третьої  ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  (в попередній редакції) та п. 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна,  ФОП Бабич Д. Б. звернувся до Департаменту комунальної власності із заявою про продовження строку дії Договору до 5 (п`яти) років, шляхом внесення змін до Договору відповідно до частини першої ст. 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в новій редакції).
Позивач звернувся за захистом права до суду через те, що на переконання першого, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) своєю бездіяльністю порушує вимоги  Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в новій редакції) та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна в частині загального строку дії Договору оренди та його продовження, а тому, просить визнати продовженим Договір на строк до п`яти років з 27.12.2017 по 26.12.2022.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
У  статті 6 ГК України визначено, що  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього      Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої  ст.175 ГК України  майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно із  ст.509 ЦК України  зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1  статті 202 ЦК України  встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України  договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою  ст. 628 Цивільного кодексу України     зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди) нерухомого майна, а отже спірні правовідносини регулюються нормами Глави 58 Цивільного кодексу України,  Глави 30 Господарського кодексу України  та  Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
Відповідно до частини першої ст.759 ЦК України  за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Згідно із частиною першою  ст.283 ГК України  за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до частин першої та другої  ст.763 ЦК України  договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк.
Відповідно до частини першої  ст. 631 ЦК України  строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до   ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  (в попередній редакції) цей Закон регулює, зокрема, організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває у комунальній власності  та майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання такого майна.
Відповідно до  ст. 6 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  (в попередній редакції) орендарями згідно з цим Законом можуть бути у тому числі фізичні особи-підприємці.
Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»   (в попередній редакції) фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи відповідному орендодавцеві, зазначеному у  статті 5 цього Закону.    
У частині першій ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  (в попередній редакції) встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років,  якщо орендар не пропонує менший термін.
Відповідно до Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» № 2383 від 29.12.2012 (далі - Положення) до повноважень Департаменту комунальної власності належать у тому числі такі повноваження у сфері оренди майна: 
- виконання повноважень орендодавця майна комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою;
- підготовка пропозиції щодо передачі в оренду майна комунальної власності;
- організація та проведення конкурсів на право оренди нерухомого майна;
- здійснення контролю за виконанням зобов`язань, передбачених у договорах оренди.
Суд установив, що для укладення Договору ФОП Бабич Д. Б. звернувся до Департаменту комунальної власності із заявою про надання в оренду Об`єкта оренди для розміщення пункту доочищення та продажу питної води  строком на 2 роки 364 дні.
Відповідно до Протоколу № 68 від 02.11.2017 погоджено питання згідно з п. 14 Додатка № 1 цього протоколу (без застосування п. 11 рішення Київради від 21.04.2015 № 415/1280) та доручено Департаменту комунальної власності укласти з ФОП Бабичем Д. Б. договір оренди, згідно з Положенням про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 21.04.2015 № 415/1280.
За наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки у заяві (від 13.06.2017 вх. № 062/9347) позивач просив укласти Договір терміном на 2 роки 364 дні, тобто менший термін, аніж визначений приписами ч. 1  ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  (в попередній редакції), сторонами такий строк у п. 9.1 Договору узгоджено, що Договір є таким, що укладений з 27.12.2017 до 25.12.2020. 
Водночас ФОП Бабич Д. Б. звернувся до суду у зв`язку з тим, що вважає, що має право на продовження  Договору в межах п`ятирічного строку -  з 27.12.2017 по 26.12.2022.
Натомість щодо наявності правових підстав для вчинення такої дії варто зазначити таке.
Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в новій редакції), цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року.
Згідно з частиною третьою  ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  (в новій редакції) строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком передачі в оренду державного та комунального майна.
Частиною другою ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені цим Законом, додатково можуть визначатися рішенням представницьких органів місцевого самоврядування.
У п. 53 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна визначено, що строк оренди становить п`ять років.
Натомість менш тривалий строк може бути встановлений, зокрема у разі  якщо потенційним орендарем заявлено менш тривалий строк.
Більш тривалий строк оренди може бути встановлений у разі визначення такої додаткової умови оренди майна.
Строк оренди визначається під час затвердження умов оренди майна.
Окрім того,  п. 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна встановлено, що не допускається внесення змін до договору оренди з метою збільшення строку дії договору оренди, крім випадків коли договір був укладений на строк, що становить менш як п`ять років, та з моменту укладення не продовжувався, і заява орендаря стосується збільшення строку оренди з метою приведення його у відповідність із визначеним Законом мінімальним строком. 
Заява орендаря підлягає задоволенню, якщо право власності на об`єкт оренди зареєстровано за державою (відповідною територіальною громадою) у державному реєстрі речових прав станом на дату заяви орендаря або станом на дату закінчення строку, на який був укладений договір. 
У разі прийняття рішення про внесення змін до договору з метою приведення його строку у відповідність із мінімальним строком оренди, передбаченим Законом, договір оренди викладається в новій редакції згідно з примірним договором оренди, затвердженим відповідно до частини першої статті 16 Закону «Про оренду державного та комунального майна», але перебіг строку оренди визначається ретроактивно з дати підписання акта приймання-передачі майна за договором, до якого вносяться зміни шляхом викладення його у новій редакції. Якщо це вимагається законом, договір оренди, викладений у новій редакції, підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.
Водночас відповідно до п. 2  прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  (в новій редакції)   договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування, передбаченим абзацом п`ятим частини другої  статті 18 вказаного Закону, або 1 липня 2020 року.
Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього  Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.
Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та  продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.
Відповідно до  ст. 58 Конституції України  визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти  не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Статтею 5 ЦК України  встановлено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Водночас у рішенні Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положення частини першої  статті 58 Конституції України  (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі № 1-7/99 зазначено, що положення ч. 1  ст. 58 Конституції України  про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб.  Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Суд апеляційної інстанції вважає доречним звернення до частини першої  ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в попередній редакції), яка містила аналогічні положення щодо мінімального терміну договору оренди, проте передбачала можливість укладення Договору на менший строк, у разі якщо орендар пропонує менший термін, як у межах даного спору - 2 роки 364 дні.
З огляду на викладене, колегія суддів, беручи до уваги узгоджений самим позивачем строк дії Договору 2 роки 364 дні, положення  ст. 58 Конституції України,  ст. 5 ЦК України,  рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, підстави позови, п. 2  прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в новій редакції), вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові.
Порушень судом першої інстанції норм процесуального права в розумінні частини третьої        ст. 277 ГПК України, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а також неправильного застосування норм матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.
Крім того, аналізуючи повноту дослідження судом першої інстанції обставин справи та обґрунтування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано обов`язок щодо надання оцінки аргументам учасників справи, що відносяться до предмету спору,    та не вбачає порушення останнім норм процесуального права, в частині надання оцінки доводам позивача. До того ж, у оскаржуваному судовому рішенні належним чином зазначені підстави, на яких останнє ґрунтується, що відповідає усталеній практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип,      пов`язаний з належним здійсненням правосуддя.    
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні        ст. 269,  277 ГПК України        з викладених в апеляційній скарзі обставин.                
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1        статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду м. Києва   від 17.05.2021 у справі № 910/2565/21 без змін.
Судові витрати (судовий збір) на підставі  ст. 129 ГПК України  покладаються на скаржника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 280-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -                                       
                                        П О С Т А Н О В И В :
                 1.Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бабич Дмитра Борисовича на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі №910/2565/21 залишити без задоволення. 
                 2.Рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі №910/2565/21 залишити без змін.   
           3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.  
           4.Матеріали справи №910/2565/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
          Повний текст судового рішення складено 27.09.2021. 

Головуючий суддя                                                            М.Л. Яковлєв 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                В.В. Куксов