ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  906/554/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,
секретар судового засідання - Астапова Ю. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Либідь-12" на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 (колегія суддів: Саврій В. А., Миханюк М. В., Павлюк І.Ю.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаванда 9" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Либідь-12" про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення нежитлового приміщення
за участю представників:
позивача - Шиманський О. Л.,
відповідача - Волошин О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Лаванда-9" (далі - ТОВ "Лаванда-9") звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Либідь-12" (далі - ТОВ "Либідь-12") про:
-          усунення перешкод у користуванні/розпорядженні об`єктом нерухомого майна - будівлею магазину "Гастроном", розташованого за адресою: 13501, Житомирська область, Попільнянський район, смт. Попільня, вул.    Б.    Хмельницького, буд.1/42;
-          знесення нежитлового приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Попільня, вул.    Б.    Хмельницького, буд.3-а, що належить ТОВ "Либідь-12".
Фактичні обставини справи, встановлені судами
2.          ТОВ "Лаванда 9" згідно з Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.08.2013 № 8174545 є власником будівлі магазину "Гастроном", розташованої на вул. Б. Хмельницького 1/42 в смт. Попільня Попільнянського району Житомирської області, загальною площею 378,6 м2. 
3.           26.11.2012 постановою правління Попільнянського РСТ № 19 "Про виділення активів, пасивів та відповідної частини зобов`язань новоствореному СТ "Либідь-12" та про членство в споживчому товаристві" та за Актом прийому-передачі від 26.11.2012 у власність споживчому товариству "Либідь-12" було передано магазин загальною площею 51,4 м2, по вул. Б. Хмельницького (Леніна) 3а в смт.    Попільня.
4.          ТОВ "Либідь-12", як правонаступник СТ "Либідь-12", стало власником нежитлового приміщення магазину загальною площею 51,4 м2 та отримало Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04.06.2013 № 4382739.
5.           16.09.2013 рішенням Попільнянської селищної ради Житомирської області "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в користування на умовах оренди" було затверджено проект землеустрою щодо відведення і передачі ТОВ "Либідь-12" земельної ділянки з земель комунальної власності Попільнянської селищної ради площею 0,0140 га, кадастровий номер 1824755100:01:009:0335, з метою передачі в користування на умовах оренди терміном на 3 роки, з комерційним використанням - для будівництва та обслуговування будівлі торгівлі, розташованої по вул.    Б.    Хмельницького, 3-а в смт. Попільня.
6.          В цей же день, 16.09.2013, на виконання вищевказаного рішення, між Попільнянською селищною радою та ТОВ "Либідь-12" укладено договір оренди землі № 38, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування зазначену земельну ділянку.
7.           22.10.2013 рішенням Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області № 119 "Про надання дозволу на реконструкцію житлових будинків та магазину" ТОВ "Либідь-12" надано дозвіл на реконструкцію магазину, розташованого за адресою: смт. Попільня, вул. Б. Хмельницького, 3а, згідно з проектом виданим відділом містобудування та архітектури райдержадміністрації.
8.           29.10.2015 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Житомирської області подано Декларацію про початок виконання будівельних робіт (крім об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури) № 6261/15, на реконструкцію існуючої нежитлової будівлі з розширенням за рахунок прибудови магазину продовольчих товарів на загальну площу 178,61м2.
9.           09.02.2016 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Житомирської області подано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, що належить до I-III категорії складності.
10.           29.11.2016 між Попільнянською селищною радою та ТОВ "Либідь-12" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,014 га, кадастровий номер 1824755100:01:009:0335, який зареєстровано в реєстрі за № 1746.
11.          Після проведеної реконструкції ТОВ "Либідь-12" стало власником нежитлового приміщення, магазину загальною площею 175,3 м2, розташованого за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Попільня, вул.    Б.    Хмельницького 3а, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.04.2017 № 85125053 .
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
12.          Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.10.2018 у задоволенні даного позову відмовлено.
13.          Суд першої інстанції зазначив, що відповідач провів реконструкцію за наявності необхідних проектної та дозвільної документації, дотриманням усіх встановлених вимог, наслідком чого стало прийняття будівлі у встановленому порядку до експлуатації та реєстрацію будівельного об`єкта без будь-яких застережень чи приписів. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправне вчинення відповідачем перешкод позивачу у реалізації повноважень розпорядження та користування належним йому майном.
14.          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено.
15.          Постановою Верховного Суду від 27.01.2021 постанову апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
16.          Касаційна інстанція зазначила, що в порушення норм процесуального законодавства суд апеляційної інстанції розглянув в апеляційному порядку позовні вимоги, які не розглядалися судом першої інстанції і були змінені позивачем в суді апеляційної інстанції поза межами строку, встановленого для можливості заявлення таких змін. 
17.          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено.
18.          При прийнятті постанови суд виходив з того, що при реконструкції магазину "Взуття", відповідачем було порушено Державні будівельні норми України ДБН 360-92** щодо дотримання, при проведенні реконструкції, відстані між будівлею позивача та відповідача, що призвело до перешкод в належному володінні та користуванні позивачем своїм майном, зокрема, у догляді за будівлею та здійсненні її поточного ремонту.
Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги
19.          ТОВ "Либідь-12 у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення господарського суду першої інстанції - залишити без змін.
20.          Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судом норм чинного законодавства, зокрема частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також прийняттям судового рішення без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду у подібних правовідносинах.
21.          Також скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 391 ЦК України у подібних правовідносинах.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
22.          ТОВ "Лаванда-9" у відзиві просить постанову апеляційної інстанції залишити без змін. Заявник посилається зокрема на те, що твердження скаржника про відсутність висновку Верховного Суду з питань застосування статті 191 ЦК України є помилковим, оскільки такий висновок є.
Позиція Верховного Суду
23.          Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
24.          У рішенні у справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
25.          За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
26.          Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
27.          Цивільне законодавство України визначає, що одним із способів захисту права власності є негаторний позов.
28.          Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
29.          Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.
30.          Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.
31.          Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.
32.          ТОВ "Лаванда-9" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про усунення перешкод в користуванні майном шляхом знесення об`єкту нерухомості.
33.          Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених статтею 376 ЦК України.
34.          Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
35.          За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України уразі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
36.          Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
37.          З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.
38.          Водночас під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України "Про основи містобудування", "Про архітектурну діяльність", "Про регулювання містобудівної діяльності", постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13.04.2011 № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 725/5630/15-ц) . 
39.          Верховний Суд під час розгляду справ за позовами про знесення самочинно збудованого нерухомого майна у справах: № 820/3183/16, № 813/6426/14, №    813/6284/14, № 814/2645/15, №    813/6423/14 сформулював такі правові висновки:
-          відповідно до вимог частини сьомої статті 376 ЦК України для задоволення позову у цій категорії справ необхідна наявність таких фактів, як неможливість перебудови об`єкту або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови;
-          у разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову;
-          знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
40.          Суд апеляційної інстанції не встановлював наявності доказів на підтвердження неможливості усунення допущених відповідачем порушень та проведення перебудови, а також доказів, що знесення самочинного будівництва є єдиним способом захисту порушених прав позивача.
41.          В свою чергу суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач у своїй позовній заяві посилався та обґрунтовував свої позовні вимоги порушенням Державних будівельних норм України ДБН 360-92**. Також позивач у своєму позові посилався та обґрунтовував неможливість доступу до будівлі, інженерних систем будинку їх з єднань, проведення технічного обслуговування, ремонту та заміни, перешкоджання в належному володінні та користування позивачем своїм майном, тощо.
42.          Зазначеним доводам місцевий господарський суд належної оцінки не надав.
43.          З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій є передчасними та прийнятими без з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
44.          Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
45.          Ураховуючи наведене, зважаючи на межі повноважень суду касаційної інстанції, який не здійснює дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінки, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права, ухвалені у справі постанову апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду необхідно скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Судові витрати
46.          Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат згідно зі статтею 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Либідь-12" задовольнити частково.
2. Постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 та рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2018 у справі №    906/554/18 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                          Є. В. Краснов

Суддя                                                                                          Г. М. Мачульський 

Суддя                                                                                          В. Ю. Уркевич