УХВАЛА
26 серпня 2021 року
м. Київ
Провадження № 13-128зво21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 
перевірила заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду (далі – Велика Палата)  ОСОБА_1 у провадженні за заявою адвоката ОСОБА_19   в інтересах засудженого ОСОБА_20 про перегляд вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 лютого 2006 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду  цивільних та кримінальних справ (далі – ВССУ)від 22 березня 2016 року за виключними обставинами з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом і
встановила:
Як убачається з матеріалів провадження за заявою, вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 лютого 2006 року ОСОБА_20 було засуджено за  пунктом «г» статті 93 Кримінального кодексу України до покарання у виді довічного позбавлення волі. 
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі – ВССУ) ухвалою від 22 березня 2016 року цей вирок залишив без зміни.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) у рішенні від 01 квітня 2021 року у  справі «Фарзієв та інші проти України», у тому числі і щодо ОСОБА_20 (заява №56273/16) констатував порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і  основоположних свобод стосовно довічного ув`язнення без перспективи звільнення. ЄСПЛ також постановив, що факт визнання існування порушення становить достатню справедливу сатисфакцію. 
Посилаючись на вказане рішення ЄСПЛ, адвокат ОСОБА_19 звернувся до Великої Палати із заявою про перегляд за виключними обставинами судових рішень.
Суддя Великої Палати ОСОБА_1 26 серпня 2021 року заявила самовідвід від участі у розгляді заяви адвоката ОСОБА_19 на підставі пункту 4 частини 1 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), зважаючи на те, що вона брала участь у справі ОСОБА_20 під час її касаційного перегляду 22  березня 2016 року.
 
Перевіривши заяву судді ОСОБА_1 та наявні у Верховному Суді матеріали, Велика Палата дійшла висновку про необхідність її задоволення з таких підстав.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК суддя не може брати участь у  кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у  його неупередженості.
Відповідно до частини 1 статті 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
 
Згідно  з частинами 3, 4  ст. 55 КПК 1960 року  суддя, який  брав участь у розгляді  справи, зокрема, в касаційному порядку, не може  брати участь у перегляді справи  Верховним Судом.
 
У заяві судді ОСОБА_1  йдеться про неможливість її участі у розгляді заяви  адвоката ОСОБА_19 , оскільки вона раніше, входячи до складу колегії суддів ВССУ й переглядаючи в касаційному порядку справу щодо ОСОБА_20 (провадження №5-1011км14), та  висловлено  думку про те,  яке   покарання   має відбувати  засуджений. 
 
З урахуванням викладеного Велика Палата вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню зметою уникнення повторної участі судді ОСОБА_1 у  розгляді справи та запобігання виникненню у сторін сумніву стосовно об`єктивності, безсторонності й неупередженості суду. 
 
На підставі наведеного та керуючись статтями 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
постановила:
Заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду  ОСОБА_1 задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_1  від участі у розгляді заяви адвоката ОСОБА_19 в інтересах засудженого ОСОБА_20 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 лютого 2006 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ  від 22 березня 2016 року.
Провадження № 13-128зво21 за заявою адвоката ОСОБА_19 передати для визначення судді у порядку, встановленому частиною 3 статті 35 КПК.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач	ОСОБА_1  	
Судді:	ОСОБА_2 	ОСОБА_11 	
 	ОСОБА_3 	ОСОБА_12 	
 	ОСОБА_4 	ОСОБА_13 	
 	ОСОБА_5 	ОСОБА_14 	
 	ОСОБА_6 	ОСОБА_15 	
 	ОСОБА_7 	ОСОБА_16 	
 	ОСОБА_8 	ОСОБА_17 	
 	ОСОБА_9 	ОСОБА_18 	
 	ОСОБА_10