П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/11972/20	

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Одеса, 09 березня 2021 року
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання                              Недашковська Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотіс» до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.10.2020р. №0002770501,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новотіс» (позивач, ТОВ «Новотіс») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (відповідач, ГУ ДПС в Одеській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.10.2020 року № 0002770501.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки Акта перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, а спірне податкове повідомлення-рішення, винесене на його підставі є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, так як господарські операції з контрагентом постачальником пшениці були реальними, а щодо перенесення від`ємного значення з податку на додану вартість (податкового кредиту) звітного періоду до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, то законодавець не визначив його порядку, а тому підприємство самостійно обирає можливий варіант черговості врахування залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів при погашенні податкових зобов`язань поточного звітного (податкового) періоду.
Відповідач проти позову заперечував.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021р. позов ТОВ «Новотіс» задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 13.10.2020 року № 0002770501.
Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотіс» (67543, Одеська обл., Лиманський р-н, сільрада Визирська комплекс будівель та споруд №5) код ЄДРПОУ 38718855 витрати по сплаті судового збору 9149грн.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування скарги апелянт зазначив про те, що в порушення Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. № 21 із змінами і доповненнями, абз. В) п. 200.4 ст. 200 ПК України, в Таблиці 1 Додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового періоду) (Д2) за червень 2020 року невірно зазначено звітні (податкові) періоди, у яких виникло від`ємне значення та суми від`ємного значення, в результаті чого завищено значення рядка 21 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2020р. в сумі 31454грн. Також, як зауважує апелянт, основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є придбання товарів (пшениці 2 та 3 класу), послуг відвантаження товару, з митно-брокерського оформлення ВМД, комісійна винагорода комісіонеру. Товар та послуги придбані на території України у платників ПДВ з подальшим здійсненням експортних операцій з продажу із залученням послуг комісіонера. В охопленому перевіркою періодах, платник податків ТОВ «Новотіс» оформляв взаємовідносини із ризиковим контрагентом, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у декларації від`ємного значення з ПДВ, а саме – ТОВ «БІОІЛ Універсал Україна» у вересні 2019р. на суму ПДВ – 578464,4 грн. Так, апелянт вважає, що господарські операції з ТОВ «БІОІЛ Універсал Україна» не мали реального характеру, оскільки первинні документи, складені з порушенням законодавчих приписів, не дають можливості встановити реальне джерело походження товару, не підтверджують місце поставки товару, факту перевезення між містами, тощо. Як наслідок, договори №№40,41 від 11.09.2019р. не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет. При цьому, для штучного надання юридичної значимості «первинним документам», оформленим за такими нереальними операціями, до них вносились недостовірні дані. Отже, первинні документи, які були надані до перевірки та наявні у ТОВ «Новотіс» по спірним операціям з ТОВ «БІОІЛ Універсал Україна», не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 ПК України вважатись документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності, і як наслідок включення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є неправомірним. Таким чином, є непідтвердженим факт придбання позивачем у ТОВ «БІОІЛ Універсал Україна» товарів, а відтак відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість. Тобто, є обґрунтованим висновок податкового органу про те, що позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «БІОІЛ Універсал Україна», які не підтверджено належним чином оформленими первинними документами та існуючою податковою інформацією щодо цього постачальника, що призвело до неправомірного формування податкового кредиту на суму 578464 грн. у вересні 2019р. Відповідне призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ за червень 2020р. на загальну суму ПДВ 578464 грн., що в свою чергу призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2020р. у сумці 578   464 грн.
22.06.2021р. (вхід. № 13609/21) від позивача у справі ТОВ «Новотіс» до суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому вказано про необґрунтованість тверджень апелянта, мотивуючи тим, що правовідносини оформлені з контрагентом ТОВ «БІОІЛ Універсал Україна» належним чином складеними первинними документами, які є достатніми для формування показників податкової звітності. Товариство зауважує, що ним було придбано у вказаного контрагента товар – пшеницю, сплачено за нього відповідні грошові кошти в тому числі з ПДВ, що дає право на формування податкового кредиту.
Ухвалою п`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021р. за заявою апелянта замінено відповідача у справі ГУ ДПС в Одеській області на Головне управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в період з 01.09.2020 по 07.09.2020 року Головним управління ДПС в Одеській області (далі - Відповідач) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НОВОТІС», код ЄДРПОУ 38718855 (далі Позивач) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.
За результатами перевірки ГУ ДПС в Одеській області складено акт № 000138/15-32-05- 01/38718855 від 14.09.2020 року (далі - Акт перевірки), за висновками якого ТОВ порушило п.44.1 ст. 44, ц. 198.1, п.198.2, п198.3 ПК України, ст.1, п.1 п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1., п.2.4., п.2,7. ст.2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995, внаслідок чого завищено податковий кредит (р.17 декларації з ПДВ) на суму 578 464,00 грн., у тому числі вересень 2019 -578 464,00, що в свою чергу призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 декларації з ПДВ) за червень 2020 року у сумі 578 464,00 грн.;
абз. в) п.200.4 ст.200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ (р.19 декларації з ПДВ) на загальну суму ПДВ 31 454,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 декларації з ПДВ) за червень 2020 року у сумі 31 454,00 грн.
Позивач подав до Акту перевірки заперечення, які залишені ГУ ДПС в Одеській області 08.10.2020 без задоволення.
На підставі висновків Акту перевірки, Відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 13.10.2020 року № 0002770501(далі ППР), яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 609 918,00 грн.
Щодо завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 декларації з ПДВ) за червень 2020 року у сумі 578 464,00 грн., який виник за господарською операцію з ТОВ«БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» у вересні 2019р., судом попередньої інстанції було встановлено, що ТОВ «НОВОТІС» (Покупець) 11.09.2019року уклало з ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (Продавець) договір купівлі-продажу №40 на придбання 400мт.+-10% пшениці 2 класу, українського походження) по ціні 5340грн. з ПДВ за тонну на загальну суму 2136000грн. за умовами поставки: EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна, м. Одеса, вул. Центральна, 20а. та згідно п.5.2 договору покупець сплачує продавцю вартість фактично поставленого товару протягом 50 днів з дня постачання.
В той же день між покупцем та продавцем підписаний акт прийому-передачі товару пшениці 2 класу в кількості 406,84тони за ціною 5340грн. за тону. Всього з ПДВ 2 172 525,60грн. На підтвердження передачі товару виписана видаткова накладна №59 від 11.09.2019 року та рахунок на оплату №60 від 11.09.2019р. та складена податкова накладна №4 від 11.09.2019 року на суму ПДВ 362087,60грн.
Також, в той же день 11.09.2019р. між ТОВ «НОВОТІС» (Покупець) та ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №41 на придбання 240мт.+-10% пшениці 3 класу, українського походження) по ціні 5340грн. з ПДВ за тонну на загальну суму 1 281 600грн. за умовами поставки: EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна, м. Одеса, вул. Центральна, 20а. та згідно п.5.2 договору покупець сплачує продавцю вартість фактично поставленого товару протягом 50 днів є дня постачання.
В той же день між покупцем та продавцем підписаний акт прийому-передачі товару пшениці 3 класу в кількості 243,12тони за ціною 5340грн. за тону. Всього з ПДВ 1298260,80грн. На підтвердження передачі товару виписана видаткова накладна №60 від 11.09.2019 року та рахунок на оплату №61 від 11.09.2019р. та складена податкова накладна №5 від 11.09.2019 року на суму ПДВ 362087,60грн.
Покупець TOB «НОВОТІС» оплатив поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням №787 від 26.12.2019, та не заперечується відповідачем.
В той же день 11.09.2019 року між ТОВ «Новотіс» як комітентом та ТОВ Торговий дім «ТІД» як комісіонером укладений договір комісії №14 за яким комітент доручає, а комісіонер зобов`язується здійснити реалізацію нерезидентам України продукції яка належить комітенту.
Згідно п.3.4 вказаного договору розрахунки між комітентом та комісіонером за проданий товар здійснюються не пізніше 30-ти календарних днів з моменту оформлення експортної вантажної декларації у безготівковій формі на поточний рахунок комітента по курсу зазначеному у вантажній митній декларації.
Також у п.3.5 та п.3.6 договору комісії вказано, що за послуги надані по цьому договору в тому числі за делькредере Комітент виплачує комісіонеру винагороду обумовлену в додатках до цього договору, та винагорода за поручительство делькредере становить 1200грн.
У додатку №1 до договору комісії №14 від 11.09.2019р. сторонами визначена ціна продажі пшениці 2 класу 183 долару США за 1 тону на загальну суму :400т.+/-10% НОМЕР_1 +/-10%., та визначено що комісійна винагорода становить 120грн. за кожну реалізовану тону товару, винагорода делькредере 1200грн. по кожному укладеному додатку.
У Додатку №2 до договору комісії №14 від 11.09.2019р. сторонами визначена ціна продажі пшениці 3 класу 183 долару США за 1 тону на загальну суму :240т.+/-10% НОМЕР_2 +/-10%., та визначено що комісійна винагорода становить 120грн. за кожну реалізовану тону товару, винагорода делькредере 1200грн. по кожному укладеному додатку.
Та в той же день 11.09.2019 року між комітентом та комісіонером укладені акт №1 приймання передачі-товару по договору комісії №14 від 11.09.2019р. за якими комітент 11.09.2019 р. передав комісіонеру 406,84 тони пшениці 2 класу та акт №2 приймання передачі-товару по договору комісії №14 від 11.09.2019р. за яким комітент 11.09.2019 року передав комісіонеру 243,12тони пшениці 3 класу на умовах EXW ТОВ «СП Рисоілтермінал» м.Чорноморськ вул.Центральна 20а.
Таким чином в один день позивачем було придбаний товар пшениця 2,3 класів, та передано на комісію для продажу.
За офіційними даними НБУ розміщеними на сайті НБУ курс долара на цей день встановлений 24,88грн. (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=11.09.2019&period=daily).
Виходячи з даного курсу позивач придбав пшеницю у ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» по ціні еквівалентної 5340грн. (ціна тони пшениці): 24.88грн(курс 1 долара США) =214,63 дол. США за тону.
Та видав доручення на її реалізацію в той же день по ціні 183дол.США.
Також його додаткові витрати, згідно звітів комісіонера №1 від 30.09.2019 року, №2 від 31.10.2019 року, №3 від 28.11.2019 року склали :
По звіту №1 на реалізацію 79 тон пшениці 3 класу: комісійна винагорода -9480грн., інші витрати 11320.84грн., винагорода делькредере 1200грн. ;
По звіту №2 на реалізацію 406 тон пшениці 2 класу: комісійна винагорода -48757.20грн., інші витрати 44741.83грн., винагорода делькредере 1200грн.
По звіту №3 на реалізацію 163,86 тон пшениці 3 класу: комісійна винагорода -19663.20грн., інші витрати 18621.66грн.
Сума отримана від продажу товару по договору комісії №14 вказана в актах становить: акт №1 - 349996,61грн, при курсі долара на час оформлення ВМД -24.20949грн.(вказана в рядку 23 ВМД) , акт №2 -1933574.73грн. при курсі долару США на час оформлення ВМД -24.785759грн., акт №3 -729136.46грн. при курсі долару США на час оформлення ВМД -24.315588грн.
Згідно матеріалів справи розрахунок комісіонер з позивачем в повному обсязі не провів, та на час проведення перевірки сплачено з належних до сплати 3 012 707грн. її частина у розмірі -559 469,40грн, з яких усі суми перераховані на рахунок позивача, вже після початку перевірки позивача Головним управлінням ДПС в Одеській області.
Через помилкове зазначення в п.4.1. Договорів та актах прийому-передачі адреси ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» направило позивачу листа № 12/09 від 12.09.2019 року з проханням вважати правильним адрес: м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20а.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  висновки Акта перевірки є необґрунтовані, та не підтверджені матеріалами справи, тому вважав прийняте на його підставі податкове повідомлення - рішення таким, що підлягає скасуванню.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, судова колегія виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім  змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 138.1 статті 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті,  пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами  ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 138.2 статті 138 ПК України).
Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України  податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.
В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою,  встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регулюються статтею 200 ПК України.
Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.3 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить  відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Частинами першою та другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові наслідки у вигляді права платника податку на формування податкового кредиту та витрат виникають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписаними уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Колегією суддів встановлено, що 11.09.2019року ТОВ «НОВОТІС» уклало з ТОВ «БІОІЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА» (Продавець) договір купівлі-продажу №40 та №41 на придбання 400мт.+-10% пшениці 2 класу, українського походження та пшениці 3 класу по ціні 5340грн. з ПДВ за тонну, за умовами поставки: EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна, м. Одеса, вул. Центральна, 20а.
За вказаними договорами згідно наявних в матеріалах справи актів прийому-передачі №1, покупець ТОВ «НОВОТІС» прийняв Товар (пшениця 2 та класу, урожаю 2019 року, українського походження) на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна, м. Одеса, вул. Центральна, 20а (згідно Інкотермс2010):
в кількості 406,840 мт (пшениця 2 класу) за ціною 5340,00 за тонну, у т.ч. ПДВ на суму: всього – 2172525,60, з яких 362   087,60 грн. податку на додану вартість; 
в кількості 243,120мт (пшениця 3 класу) за ціною 5340,00 за тонну у т.ч. ПДВ на суму: всього 1298260,80 грн. з яких 216376,80 податку на додану вартість.
Сума податку на додану вартість по вказаним операціям у розмірі 578464,40була включена до складу податкового кредиту звітного періоду.
На підтвердження реальності здійснених операцій, про які вказано вище платником було також надано видаткові накладні, податкові накладні, рахунки на оплату, договори поставки № Б19-024 від 29.08.2019р., №Б19-020 від 20.08.2019р. з додатковою угодою №1, договір поставки № Б19- 028 від 05.09.2019р з додатковою угодою, договір поставки №Б19-027 від 02.09.2019р. з додатком №1, договір комісії №14 від 11.09.2019р. з додатками, акти приймання-передачі до договору комісії №12, додаткова угода до договору комісії №14, звіти комісіонера №1, №2, акти виконаних робіт, акти надання послуг, митні декларації, платіжні доручення, тощо.
Колегія суддів оцінивши наявні у справі письмові докази, погоджується з позицією податкового органу про те, що позивачем було сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «Біоіл Універсал Україна» на суму 578464 грн. у вересні 2019р. неправомірно, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного 9податкового) періоду (р.21 декларації ПДВ) за червень 2020р. на вказану суму (578464 грн.), оскільки надані документи позивачем не підтверджують у порушення вимог податкового законодавства реальності відображених у них господарських операцій.
Так, згідно матеріалів справи, в перевіряємому періоді (березень-грудень 2019 року, січень, березень, травень-червень 2020 року) ТОВ «НОВОТІС» уклав договір комісії від 11.09.2019 №14 (місце складання: м. Чорноморськ) укладений з ТОВ «Торговий дім Т1Д» (код за ЄДРПОУ 32004949) для здійснення експорту пшениці 2 та 3 класу, яка нібито придбана у контрагента ТОВ «Біоіл Універсал Україна» (код за ЄДРПОУ 34490471) на суму ПДВ - 578 464,4грн. у вересні 2019 року.
Згідно Додатку №1 (місце складання - м. Чорноморськ) від 11.09.2019 до договору комісії №14 від 11.09.2019 та додаткової угоди до договору комісії від 11.09.2019р. №14, додатку №1, Комітент доручає Комісіонеру продати Товар на експорт за умовами договору і вказаної нижче у цьому додатку специфікації:
Пшениця м`яка 2 класу, врожай 2019 року, українського походження, 400,00+/-10% тон. ціна в доларах США за 1 т - 183,0, сума 73 200,00+/- 10%. Комітент доручає Комісіонеру продати товар по вказаній ціні, на умовах FOB ДП «МТП «Чорноморськ», Україна, (згідно до умов Інкотермс 2010). За послуги, надані по цьому Додатку, Комітент виплачує Комісіонеру: комісійну винагороду 120,0грн., в т.ч. ПДВ за кожну тону реалізованого товару; винагороду делькредере складає 1200,00гривень, у т.ч. ПДВ по кожному укладеному Додатку.
Згідно Додатку №2 (місце складання - м. Чорноморськ) від 11.09.2019 до договору комісії №14 від 11.09.2019 та додаткової угоди до договору комісії від 11.09.2019р. №14, додатку №1, Комітент доручає Комісіонеру продати Товар на експорт за умовами договору і вказаної нижче у цьому додатку специфікації:
Пшениця м`яка 3 класу, врожай 2019 року, українського походження, 240,00+/-10% тон, ціна в доларах США за 1 т - 183,0, сума 43 920,0+/- 10%. Комітент доручає Комісіонеру продати товар по вказаній ціні, на умовах FOB ДП «МТП «Чорноморськ», Україна, (згідно до умов Інкотермс 2010). За послуги, надані по цьому Додатку, Комітент виплачує Комісіонеру: комісійну винагороду 120,0грн., в т.ч. ПДВ за кожну тону реалізованого товару; винагороду делькредере складає 1200,00гривень, у т.ч. ПДВ по кожному укладеному Додатку.
На підтвердження фактичного виконання умов вказаних вище договорів в матеріалах справи також наявні акти приймання-передачі товару, згідно яких:
«комітент передав, а Комісіонер прийняв Товар (Пшениця м`яка 2 класу, врожай 2019 року, українського походження) на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20а, а саме: в кількості 406,840мт. Даний акт є підтвердженням фактичної передачі товару від «Комітента» «Комісіонеру»;
«комітент передав, а Комісіонер прийняв Товар (Пшениця м`яка 3 класу, врожай 2019 року, українського походження) на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20а, а саме: в кількості 243,120мт. Даний акт є підтвердженням фактичної передачі товару від «Комітента» «Комісіонеру».
Окрім того, як свідчать дані акту перевірки, до перевірки були також надані наступні акти виконаних робіт: 
- від 30.09.2019 №1 до договору комісії №14 від 11.09.2019, (місце складання - м. Чорноморськ) відповідно якого: підлягають відшкодуванню Комітентом витрати на суму 11 320,84грн., у т.ч. ПДВ 1 886,81грн.; комісійна винагорода складає 9 480,00грн., у т.ч. ПДВ 1 580,0грн. Винагорода делькредере складає І200,00гривень, у т.ч. ПДВ 200,00гривень.
- від 31.10.2019 №2 до договору комісії №14 від 11.09.2019, (місце складання - м. Чорноморськ) відповідно якого: підлягають відшкодуванню Комітентом витрати на суму 44 741,83грн., у т.ч. ПДВ 7 456,97грн.; комісійна винагорода складає 48 757,20грн., у т.ч. ПДВ 8 126,20грн. Винагорода делькредере складає 1200,00гривень, у т.ч. ПДВ 200,00гривень.
- від 28.11.2019 №3 до договору комісії №14 від 11.09.2019, (місце складання - м. Чорноморськ) відповідно якого: підлягають відшкодуванню Комітентом витрати на суму 18 621,66грн., у т.ч. ПДВ 3 103,61грн.; комісійна винагорода складає 19 663,20грн, у т.ч. ПДВ 3 277,20грн.;
Також, були надані звіти комісіонера: Звіт №1 до договору комісії №14 від 11.09.2019 року, згідно якого підлягають відшкодуванню Комітентом витрати на суму 11 320,84грн., у т.ч. ПДВ 1 886,81грн.; Підлягає перерахуванню комітенту 349 996,61 гривень. Комісійна винагорода складає 9 480,0грн., в т.ч. ПДВ 1 580,0грн. Винагорода делькредере складає 1200,00гривень, у т.ч. ПДВ 200,0гривень; Звіт №2 до договору комісії №14 від 11.09.2019 року, за яким підлягають відшкодуванню Комітентом витрати на суму 44 741,83грн., у т.ч. ПДВ 7 456,97грн.; Підлягає перерахуванню комітенту 1 933 574,73 гривень. Комісійна винагорода складає 48 757,2грн., в т.ч. ПДВ 8 126,2грн. Винагорода делькредере складає 1200,00гривень, у т.ч. ПДВ 200,0гривень; Звіт №3 до договору комісії №14 від 11.09.2019 року, за яким підлягають відшкодуванню Комітентом витрати на суму 18 621,66грн., у т.ч. ПДВ 3 103,61грн.; Підлягає перерахуванню комітенту 729 136,46 гривень. Комісійна винагорода складає 19 663,2грн., в т.ч. ПДВ 3 277,20грн.
Також, в матеріалах справи наявна Довідка експортера зерна від 13.09.2019 вих. 1309/3, відповідно якої ТОВ «Торговий дім ТІД» інформує, що пшениця, українського походження врожаю 2019 р, у кількості 242,820мт, що була отримана згідно договору комісії №14 від 11.09.2019 року від української компанії на терміналі ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» з метою завантаження на т/х в ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» за контрактом 11 від 11.09.2019, придбана в української компанії та є товаром, що походить з України, оскільки була цілком вирощена та зібрана на території України. ТОВ «Торговий дім ТІД» несе повну відповідальність за достовірність даних наданих в даній Довідці.
Відповідно п. 4.1. договорів купівлі-продажу від 11.09.2019 №40 та від 11.09.2019 №41 укладеного з ТОВ «Біоіл Універсал Україна» «Поставка Товару здійснюється на умовах: EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна м. Одеса, вул. Центральна, 20а, (згідно Інкотермс 2010)». Місце складання зазначеного договору - м.Чорноморськ.
Відповідно акту прийому-передачі від 11.09.2019 №1 до договору купівлі-продажу №40 від 11.09.2019 року «Продавець» передав, а «Покупець» прийняв Товар (Пшениця 2 класу, урожаю 2019 року, українського походження: на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна м. Одеса, вул. Центральна, 20а, (згідно Інкотермс 2010)». Місце складання зазначеного акту - м.Чорноморськ.
Видаткова накладна від 11.09.2019 №59 - місце складання - м. Роздільна.
Відповідно акту прийому-передачі №1 від 11.09.2019 до договору купівлі-продажу №41 від 11.09.2019 року «Продавець» передав, а «Покупець» прийняв Товар (Пшениця 3 класу, урожаю 2019 року, українського походження: на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОШ ТЕРМІНАЛ», Україна м. Одеса, вул. Центральна, 20а, (згідно Інкотермс 2010)». Місце складання зазначеного акту - м.Чорноморськ. 
Видаткова накладна від 11.09.2019 №60-місце складання - м. Роздільна.
Колегія суддів звертає увагу на те, що з вказаних вище документів слідує, що протягом одного дня (11.09.2019р.) первинні документи складись в м. Чорноморськ та м. Роздільна, в той час як місце передачі товару - м.Одеса.
Крім того, у відповідності до п. 4.3 договорів від 11.09.2019 №40 та №41, право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця в момент фактичної передачі Товару та підписання сторонами Акта приймання - передачі Товару. Зазначені акти прийому - передачі товару підписані в м. Чорноморськ, а фактична поставка товару відбулась в м. Одеса, вул. Центральна, 20а.
За вказаного, апеляційний суд погоджується з твердженням податкового органу про неможливість за вказаного встановити та підтвердити фактичне місце переходу права власності на товар, місце складання первинних документів, тобто надані до перевірки договори, акти прийому - передачі товару та видаткові накладні, хоча і відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального здійснення операцій із постачання продукції.
При складанні відповідних первинних документів (договір, акти прийому-передачі та видаткова накладна) за вищезазначеними операціями, які у дійсності не відбувалися, платником податків порушено норми частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції У країни 05.06.1995 за № 168/704, (із змінами) (далі - Положення № 88). Такі документи не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.
До того ж, судова колегія також приймає до уваги твердження апелянта про неможливість підтвердити реальність транспортування придбаного товару, з огляду на те, що Відповідно договорів купівлі-продажу від 11.09.2019 №40 та від 11.09.2019 №41 укладеного з ТОВ «Біоіл Універсал Україна» п 4.1. «Поставка Товару здійснюється на умовах: EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна м. Одеса, вул. Центральна, 20а, (згідно Інкотермс 2010)».
Відповідно акту прийому-передачі від 11.09.2019 №1 до договору купівлі-продажу №40 від 11.09.2019 року «Продавець» передав, а «Покупець» прийняв Товар (Пшениця 2 класу, урожаю 2019 року, українського походження: на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна м. Одеса, вул. Центральна, 20а, (згідно Інкотермс 2010)'».
Відповідно акту прийому-передачі №1 від 11.09.2019 до договору купівлі-продажу №41 від 11.09.2019 року «Продавець» передав, а «Покупець» прийняв Товар (Пшениця 3 класу, урожаю 2019 року, українського походження: на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна м. Одеса, вул. Центральна, 20а, (згідно Інкотермс 2010)». Місце складання зазначеного акту - м.Чорноморськ.
Однак, нібито придбаний товар (пшениця 2 та 3 класу) реалізується по договору комісії із комісіонером ТОВ «Торговий дім ТІД» (договір комісії від 11.09.2019 №14). Відповідно актам від 11.02.2019 №1 та №2 приймання-передачі товару до договору комісії №14 від 11.09.2019, Комісіонер приймає товар на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20а.
Тобто, у первинних документа визначено, що TOB «НОВОТ1С» здійснює придбання товару у ТОВ «Біоіл Універсал Україна», на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», Україна м. Одеса, вул. Центральна, 20а, а реалізовує товар по договору комісії ТОВ «Торговий дім ТІД» на умовах EXW - ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», м. Чорноморськ, вул. Центральна, 20а.
Таким чином, TOB «НОВОТ1С» здійснює придбання товару у м.Одесі, а реалізовує товар у м.Чорноморськ. Документи щодо переміщення товару між містами (договори, товарно-транспортні накладні та інші) платником податку не надані.
Водночас, суд апеляційної інстанції також звертає увагу й на ненадання ТОВ «НОВОТІС» паспортів, сертифікатів або посвідчень якості на придбану та реалізовану сільськогосподарську продукцію, а також документів підтверджуючих належність реалізованої продукції вимогам ДСТУ 3768:2019, що в свою чергу свідчить про відсутність таких документів у Товариства.
Однак, як вірно зазначає апелянт у скарзі, відповідно договорів купівлі-продажу від 11.09.2019 №40 та від 11.09.2019 №41 укладеного з ТОВ «Біоіл Універсал Україна» п. 2.5. «Якість Товару: Товар повинен бути однорідним, товарної якості, українського походження, з показниками якості відповідно до вимог ДСТУ 3768:2019», п. 7.1. Приймання Товару Покупцем за якістю проводиться на підставі вимоги п.2.5».
До того ж, як встановлено з акту перевірки від 14.09.2020р. № 000138/15-32-05-01/38718855,ГУ ДПС в Одеській області було направлено на адресу Товариства позивача письмовий запит від 03.09.2020р. щодо надання вищезазначених документів, на яке представник ТОВ «НОВОТІС» Рябоконь К.Ю. листом від 04.09.2020р. б/н відмовив у наданні запитуваних документів.
Водночас, колегія суддів вважає також доцільним у даному випадку врахувати й той факт, що у ході проведення перевірки ТОВ «НОВОТІС» за наслідками якої було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення було досліджено інформацію по контрагенту позивача ТОВ «Біоіл Універсал Україна» та встановлено, що такий не є виробником сільськогосподарської продукції (пшениця 2,3 класу), яка нібито була реалізована на адресу ТОВ «НОВОТІС» протягом вересня 2019 року. За результатами дослідження ланцюгів постачання відповідної продукції, згідно з підсистемою «Перегляд результатів співставлення» ІС «Податковий блок» та Єдиним реєстром податкових накладних за період вересень 2019 року встановлено, що в свою чергу основним постачальником (в загальній сумі придбання пшениці складає 82,7%) для ТОВ «Біоіл Універсал Україна» (код за ЄДРПОУ 34490471) товару з номенклатурою «Пшениця 2 та 3 класу» було ТОВ «ПРИВАТМАШСТРОЙ» (код ЄДРПОУ 33368160), який між тим також не є виробником сільськогосподарської продукції, яка нібито була придбана ТОВ «НОВОТІС» у ТОВ «Біоіл Універсал Україна». Крім того, податковим органом також було проаналізовано діяльність ТОВ «Біоіл Універсал Україна» й з іншими його контрагентами-постачальниками за результатами якого встановлено не можливість підтвердити придбання ТОВ «Біоіл Універсал Україна» придбання у своїх контрагентів-постачальником пшениці 2 та 3 класу для її подальшої реалізації у вересні 2019 року ТОВ «НОВОТІС». 
Таким чином, судова колегія вважає обґрунтованими твердження апелянта щодо неможливості підтвердити здійснення операцій з реалізації ТОВ «Біоіл Універсал Україна» протягом вересня 2019 року на адресу TOB «НОВОТІС» ідентифікованих товарів за відповідною товарною номенклатурою.
Враховуючи усе викладене у сукупності, з огляду на відсутності реального джерела походження товарів (відсутності придбання та неможливості виготовлення Товару безпосереднім постачальником), не підтвердження місця поставки товару, факту перевезення між містами, відсутність достовірної інформації щодо виробника Товару, можна дійти висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ «НОВОТІС» та ТОВ «Біоіл Універсал Україна» у вересні 2019року, як наслідок договори №40 та №41 від 11.09.2019 не опосередкуються реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет. При цьому для штучного надання юридичної значимості «первинним документам», оформленим за такими нереальними операціями, до них вносились недостовірні дані.
Таким чином, фактично ТОВ «НОВОТІС» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання Товару і складено «первинні документи» всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція, як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу
Відтак, є ґрунтовним твердження податкового органу про те, що в порушення п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), ст.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (зі змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4, п.2.7 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (зі змінами та доповненнями) TOB «НОВОТ1С» сформовано податковий кредит з ПДВ по взаєморозрахунках з постачальником ТОВ «Біоіл Універсал Україна», які не підтверджено належним чином оформленими первинними документами та існуючою податковою інформацію щодо цього постачальника, що привело до неправомірного формування податкового кредиту на суму 578 464грн., у тому числі у вересні 2019 року 578 464грн. Відповідне призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ (р. 19 декларації з ПДВ) за червень 2020 року на загальну суму ПДВ 578 464 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації з ПДВ) за червень 2020 року у сумі 578 464грн.
Враховуючи вказане, судова колегія також вважає ґрунтовним висновок ГУ ДПС в Одеській області щодо завищення суми від`ємного значення, задекларованого у попередніх звітних періодах (рядок 16.1 Декларації) (березень-грудень2019, січень, березень, травень-червень 2020р.) декларації з податку на додану вартість у сумі 609918 грн. за червень 2020 року.
З урахуванням всього вище встановленого, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення у даній справі, неповно було встановлено спірні обставини у справі та зроблено хибні висновки про недоведеність правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи уцілому.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками перегляду судового рішення, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із чим наявні підстави для скасування судового рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що зазначеним вище вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, внаслідок чого, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ "Новотіс" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.10.2020р. №0002770501- відмовити. 
Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 310, 315-317, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі № 420/11972/20 – скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотіс» - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено та підписано 23 липня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.