П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року
м. Рівне

Справа № 569/16270/20
Провадження № 22-ц/4815/683/21

Головуючий у Рівненському міському суді 
Рівненської області: суддя Ковальов І.М.
Рішення суду першої інстанції проголошено
(вступна і резолютивна частини): 
об 11 год. 37 хв. 12.02.2021 року у м. Рівне
Рівненської області
Повний текст рішення складено: не зазначено

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:
позивач – Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву";
відповідач – ОСОБА_1 ;

представники учасників справи:
позивача – ОСОБА_2 ;

за участі: представника позивача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом Рівненського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" до ОСОБА_1 про зобов`язання виконати умови договору,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року в суд звернулося Рівненське регіональне управління Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" (далі – Рівненське регіональне управління Держмолодьжитло) до ОСОБА_1 про зобов`язання виконати умови договору. Мотивуючи вимоги, вказувалося, що між сторонами 26 грудня 2016 року було укладено кредитний договір №265, за умовами якого відповідачу надано 718 414 гривень кредитних коштів за рахунок загального і спеціального фондів бюджету м. Рівне строком до 25 грудня 2039 року. Кредит надавався на будівництво житла – трикімнатної квартири АДРЕСА_1 площею 88, 0 м2 відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 26 грудня 2016 року. Виконання кредитних зобов`язань забезпечено іпотекою майнових прав на зазначену квартиру, про що укладено іпотечний договір від 29 грудня 2016 року. 
Між тим, ОСОБА_1 не виконано зобов`язання, передбачені пунктами 3.1., 3.4., 4.2.10.4, 4.2.11, 4.2.12, 4.2.14, 4.2.19 кредитного договору, пунктами 3.2.6, 3.2.7, 3.2.8 іпотечного договору, а саме внесення змін до іпотечного договору в частині збудованої квартири як предмета іпотеки, укладення нового іпотечного договору, застрахувати дане житло, проведення експертної оцінки житла та отримання звіту про оцінку нерухомого майна, погодження з кредитором умови договору страхування, подання доказів про укладення нових договорів, а також надання іпотекодержателю правовстановлюючих документів на житло та технічного паспорта. 
На адресу відповідача 10 червня 2020 року Рівненським регіональним управлінням Держмолодьжитло направлялася письмова вимога про виконання умов кредитного та іпотечного договорів, яка залишена ОСОБА_1 без вирішення.
З наведених міркувань просив задовольнити позов. 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2021 року позов задоволено.
Зобов`язано відповідача,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 , виконати умови пунктів 3.1, 3.4., 4.2.10.4, 4.2.11, 4.2.12, 4.2.14, 4.2.19 кредитного договору від 26 грудня 2016 року №265, укладеного з Рівненським регіональним управлінням Держмолодьжитло і позичальником ОСОБА_1 , та умови пунктів 3.2.6, 3.2.7, 3.2.8 іпотечного договору від 29 грудня 2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Рівненського регіонального управління Держмолодьжитло, код ЄДРПОУ: 25322934, понесені 2 102 гривні судового збору.
У поданій апеляційній скарзі відповідач покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, які фактично полягали у невідповідності висновків суду обставинам справи, що потягнуло неправильне застосування норм матеріального права.
На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом того, що позивач має на меті забезпечення кредитних зобов`язань предметом іпотеки, а спір та позов мають штучний характер. Також Рівненське регіональне управління Держмолодьжитло вимагає виконання чинних договорів, однак через укладення додаткових договорів та зміни їх умов. 
Вважає, що позивач покладає тягар на її сім`ю, позбавляючи коштів трьох неповнолітніх дітей; змушує порушити рекомендації Міністерства охорони здоров`я України щодо обмеження відвідування громадських місць, офісів тощо сім`єю у складі чотирьох осіб; звужує коло прав сім`ї на пільги, полегшення тощо, які передбачені для умов карантину.
Заявник звертала увагу на те, що на даний час нею повернуто понад як половину кредитних коштів, до сплати залишилося близько 300 000 гривень, проте кредитор вимагає укладення договору іпотеки і страхування майна на його повну ринкову вартість – 1 000 000 – 1 500 000 гривень. 
Окрім іншого, суд не дослідив висновку органу опіки та піклування з приводу можливості укладення договору іпотеки, який отриманий відповідачем 12 лютого 2021 року і тоді ж поданий в судовому засіданні, однак відмовлено у його долученні до матеріалів справи. Також вважає, що позивач, пред`являючи позов, судове рішення за яким неможливо виконати без порушення закону, ставить її у безвихідне становище, зловживаючи своїми процесуальними правами. Факт зловживання правами полягає у тому, що дії, які ї складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи. Механізм зловживання процесуальними правами відображає те, що особа, яка бажає мати певний результат, вчиняє процесуальні дії, схожі на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. При цьому посилалася на постанову Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №318/89/18, постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц, пункт 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ст. 2 ЦПК України, рішення Європейського суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Великої Британії", від 16 грудня 1992 року у справі №"Де Жуффр де ля Прадель проти Франції".
З огляду на викладене вказувала про необхідність дати правову оцінку висновку органу опіки та піклування №01-18/28 від 11 лютого 2021 року; кількості чинних кредитних договорів, укладених позивачем і не забезпечених іпотекою, кількості позовів про укладення договорів іпотеки по них; факту отримання позивачем комісійної та іншої винагороди від страхових компаній, акредитованих ним, за укладення з позичальниками договорів страхування; факту пропуску позивачем трирічного строку позовної давності, що підтверджується витягом з держаного реєстру речових прав від 29 травня 2017 року. Вважає, що наведені обставини свідчать про неможливість задоволення вимог позивача.
Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове – про відмову в позові повністю за спливом позовної давності або направлення справи на новий розгляд. 
У поданому відзиві Рівненське регіональне управління Держмолодьжитло, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – відхилити.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позову, оскільки ОСОБА_1 порушено зобов`язання за кредитним та іпотечним договорами, проти чого вона не заперечувала і в судовому засіданні.
Тому позов задоволено і зобов`язано відповідача виконати умови договорів, які вона не додержала.
Як з`ясовано судом, 21 грудня 2016 року Виконавчим комітетом Рівненської міської ради (далі – міськвиконком) порушено перед Рівненським регіональним управлянням Держмолодьжитло клопотання про позачергове виділення довготермінового кредиту за рахунок коштів Рівненського міського бюджету для ОСОБА_1 , про що складено відповідний лист №08-2816. На квартирному обліку при міськвиконкомі відповідач складом сім`ї у три особи (вона, син і дочка) перебуває з 09 вересня 2015 року у списку загальної черги під №5824.
Того ж числа між Концерном "Східно-європейський будівельний альянс" та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 на суму 776 160 гривень.
Тоді ж вона подала письмову заяву на ім`я позивача, де просила надати їй 718 414 гривень кредиту на строк 276 місяців на будівництво житла, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 88, 0 м2, вартістю 776 160 гривень відповідно до попереднього договору купівлі-продажу майнових прав від 21 грудня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №2786.
Рішенням №533-ЗФ/СФ МБ Рівненського регіонального управління Держмолодьжитло від 22 грудня 2016 року "Про надання пільгового довготермінового кредиту молодій сім`ї на будівництво житла" надано пільговий довготерміновий кредит за рахунок коштів загального та спеціального фондів бюджетів м. Рівне відповідно до підготовленого до укладення кредитного договору та розрахунку розміру кредиту і суми на страхування ризиків в період будівництва (реконструкції) житла (додаток 1) кандидату позичальники ОСОБА_1 розміром у 718 414 гривень. Вирішено згідно з пунктом 23 Положення укласти кредитний договір з позичальником та відповідно до пунктів 15, 23 Положення позачергово перерахувати з рахунку позичальника на рахунок страхової організації кошти загальною сумою 30 278 гривень на витрати ризиків Рівненським регіональним управлінням Держмолодьжитло і позичальника з проханням погодити це рішення.
В подальшому, 26 грудня 2016 року, між сторонами у справі – Рівненським регіональним управлінням Держмолодьжитло в особі в.о. директора Нікітчук К.В. з однієї сторони та сім`я, яку в правовідносинах, що виникають відповідно до цього договору, представляє ОСОБА_1 (позичальник) з іншої сторони, укладено кредитний договір №265 (щодо надання пільгового довготермінового кредиту молодій сім`ї/одинокому молодому громадянину на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 травня 2001 року №584).
29 грудня 2016 року між ними ж укладено іпотечний договір б/н, яким забезпечено виконання зобов`язань іпотекодавця та вимог іпотекодержателя за кредитним договором №265 від 26 грудня 2016 року, а також будь-яких додаткових договорів про внесення змін до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, у т.ч. щодо повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, сплати неустойки (штрафів і пені) у повному обсязі. Предметом іпотеки за цим договором виступили належні ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 26 грудня 2016 року, укладеного між Концерном "Східно-європейський будівельний альянс" та іпотекодавцем, майнові права на нерухоме майно, будівництво якого не завершене, право власності на яке виникає і іпотекодавця в майбутньому і знаходиться у АДРЕСА_2 , загальною площею 88, 0 м2. 
Вважаючи, що суб`єктивні цивільні права позивача порушуються ОСОБА_1 фактами невиконання нею зобов`язань, передбачених пунктами 3.1, 3.4., 4.2.10.4, 4.2.11, 4.2.12, 4.2.14, 4.2.19 кредитного договору від 26 грудня 2016 року №265 та пунктів 3.2.6, 3.2.7, 3.2.8 іпотечного договору від 29 грудня 2016 рок б/н, у жовтні 2020 року в суд звернулося Рівненське регіональне управління Держмолодьжитло, вимагаючи зобов`язати відповідача виконати умови зазначених договорів, виконання яких нехтується.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.
Згідно зі ст.ст. 11, 202, 204, 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 629 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За умовами пунктів 3.1, 3.4, 4.2.10.4, 4.2.11, 4.2.12, 4.2.14, 4.2.19 кредитного договору від 26 грудня 2016 року №265 з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливої неустойки (штрафів, пені), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором кредитор укладає: не пізніше дня перерахування коштів кредиту (їх частини) на особистий рахунок відчужувача – з позичальником іпотечний договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку майнові права на житло вартістю згідно з договором про придбання житла 776 160 гривень з обов`язковою реєстрацією обтяження предмета іпотеки іпотекою. Після отримання документа про право власності на житло, на фінансування будівництва (реконструкцію) якого були спрямовані кошти кредиту згідно із цим договором та звіту про оцінку нерухомого майна (акт оцінки майна) щодо такого житла сторони зобов`язані у термін, визначений у підпункті 4.2.10 цього договору, внести зміни до укладеного між сторонами іпотечного договору, за якими предметом іпотеки стає безпосередньо збудоване з використанням коштів кредиту житло, з обов`язковою реєстрацією відомостей про відповідні зміни.
У період виконання зобов`язання за цим договором збудоване (реконструйоване) чи придбане за рахунок коштів кредиту житло підлягає страхуванню позичальником відповідно до статті 8 Закону України "Про іпотеку", умов цього договору та відповідного договору страхування.
Позичальник зобов`язується: протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня отримання правовстановлюючих документів про право власності на житло та витягу з відповідного державного реєстру щодо реєстрації права власності на житло вжити заходів щодо проведення експертної оцінки житла та отримати звіт про оцінку нерухомого майна (акт оцінки майна) щодо житла.
Позичальник зобов`язується: протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання витягу з відповідного державного реєстру щодо реєстрації права власності на житло та, у разі надання кредиту на будівництво (реконструкцію) житла – звіту про оцінку нерухомого майна (акта оцінки майна щодо житла), за власний рахунок, разом із кредитором укласти іпотечний договір, за яким предметом іпотеки стає безпосередньо збудоване (реконструйоване) або придбане з використанням коштів кредиту житло, з обов`язковою реєстрацією обтяження предмета іпотеки.
Позичальник зобов`язується: здійснювати щорічне страхування збудованого (реконструйованого) або придбаного житла у страховика, який відповідає вимогам кредитора, протягом строку дії цього договору на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування на користь кредитора.
Позичальник зобов`язується: протягом дії строку цього договору погоджувати з кредитором умови договору страхування, визначених в пунктах 3.2, 3.3 та 3.4 цього договору, всі зміни та/або доповнення до них.
Позичальник зобов`язується: щорічно, не пізніше ніж за день до закінчення дії попередніх договорів добровільного страхування позичальника від нещасного випадку та страхування житла, що є предметом іпотеки. надавати кредитору підтвердження укладення (продовження дії) вказаних договорів.
Відповідно до пунктів 3.2.6, 3.2.7, 3.28 іпотечного договору б/н від 29 грудня 2016 року іпотекодавець зобов`язаний: з дня набуття права власності на нерухоме майно, зазначене в п. 1.2 цього договору, протягом 5 (п`яти) календарних днів надати іпотекодержателю всі необхідні документи, що підтверджують набуття права власності на нерухоме майно, в тому числі правовстановлюючого документа на право власності на нерухоме майно, технічний паспорт.
Протягом 7 (семи) календарних днів з дня отримання вимоги з реєстру прав власності на нерухоме майно та звіту про оцінку нерухомого майна (акту оцінки) укласти з іпотекодержателем додатковий договір про внесення змін до цього договору, за яким предметом іпотеки стає безпосередньо нерухоме майно, зазначене в п. 1.2. цього договору.
Протягом 10 (десяти) календарних днів з дня внесення змін до цього договору, за яким предметом іпотеки стає безпосередньо нерухоме майно, визначене в п. 1.2. цього договору, на період дії цього договору у страховика, що відповідає вимогам іпотекодержателя, застрахувати за свій рахунок предмет іпотеки на користь іпотекодержателя на повну його вартість за свій рахунок. Предмет іпотеки на користь іпотекодержателя на повну його вартість від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування. При цьому строк дії договору страхування, укладеного згідно з цим пунктом, не повинен бути меншим строку дії цього договору. У випадку порушення іпотекодавцем свого обов`язку щодо страхування предмета іпотеки іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання та на дії, передбачені Розділом 4 цього договору, або застрахувати предметі іпотеки за свій рахунок із стягненням з іпотекодавця витрат на страхування. 
Щодо доводів апеляційної скарги про штучний характер виниклих правовідносин, а також про те, що позивач покладає на її сім`ю тягар, позбавляючи коштів трьох неповнолітніх дітей, змушує порушувати рекомендації Міністерства охорони здоров`я України щодо обмеження відвідування громадських місць, офісів тощо сім`єю у складі чотирьох осіб та звужує коло прав сім`ї на пільги, полегшення тощо, які передбачені для умов карантину, то з ними погодитися неможливо. Так, кредитний договір №265 від 26 грудня 2016 року є правомірним, він не оспорювався, не визнавався недійсним і не розривався, а тому створює для обох його сторін відповідні права і обов`язки. Між тим, односторонньої відмови від виконання цього правочину не передбачено, а тому, уклавши договір, сторони, в т.ч. і відповідач, погодилися з його умовами, які є обов`язковими для виконання. 
Аргументи заявника про те, що вона сплатила понад 300 000 гривень кредиту, тоді як позивач вимагає застрахувати житло, яке на даний час коштує 1 000 000 – 1 500 000 гривень, спростовуються договірними зобов`язаннями сторін.
Не може колегія суддів погодитися через їх необґрунтованість і з твердженнями автора апеляційної скарги про безпідставне відхилення судом висновку органу опіки та піклування з приводу можливості укладення договору іпотеки, який отриманий відповідачем 12 лютого 2021 року і тоді ж поданий в судовому засіданні. Також не заслуговують на увагу і доводи про те, що судове рішення неможливо виконати без порушення закону, а його існування ставить її у безвихідне становище.
Так, відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли би порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Цивільні обов`язки виконуються в межах, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. 
Оскільки виконання умов кредитного та іпотечного договорів є обов`язковим для обох сторін, тому твердження заявника про зловживання позивачем своїми правами та неможливість виконання оскаржуваного рішення є хибними.
Помилковими через відмінність правовідносин є і посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №318/89/18, постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц, пункт 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ст. 2 ЦПК України, рішення Європейського суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Великої Британії", від 16 грудня 1992 року у справі №"Де Жуффр де ля Прадель проти Франції" 
Решта доводів заявника колегією суддів визнаються також необґрунтованими і тому відхиляються.
Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.
Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2021 року– без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 17.08.2021

Головуючий :                                                                 С.В. Хилевич

Судді:                 Н.М.Ковальчук

С.С.Шимків