П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 522/6734/21	
Головуючий в 1 інстанції: Ковтун Ю.І.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) №000929 від 06 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по ст.188-5 КУпАП та закрити провадження у адміністративній справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ним було відмовлено у допуску посадових осіб екологічної інспекції до проведення планової перевірки через ненадання останніми наказу про призначення перевірки та відсутності у наданих направленнях переліку питань для перевірки, що позбавляло його можливості встановити перелік питань для перевірки та забезпечити своє право бути обізнаним щодо об`єму перевірки. Також зазначив, що надане направлення на проведення планової перевірки від 05.04.2021 №328пр не містило переліку питань для здійснення планової перевірки, тобто було складено з порушеннями вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим він мав законні підстави не допустити посадових осіб відповідача до перевірки, а відтак, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності оскаржуваною постановою. 
Крім цього позивач зазначив, що при притягненні його до відповідальності було суттєво порушено процедуру розгляду адміністративних матеріалів, зокрема, відповідачем, в порушення вимог п.2.3 Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення (далі - «Інструкція») та ст.259 КУпАП, не зазначені підстави, які могли унеможливити складення протоколу на місці вчинення правопорушення. Крім того, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивно позбавило позивача можливості належним чином реалізувати свої права, визначені ст. 268 КУпАП. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року позов задоволено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не було надано всіх необхідних документів, обов`язок пред`явлення яких визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Також судом зауважено, що встановлення адміністративного правопорушення та накладення стягнення відбулось в один день, що порушило право позивача на завчасне повідомлення про розгляд справи та позбавило останнього можливості користуватись правами, визначеними ст. 268 КУпАП.
Крім того суд вказав, що складення адміністративних матеріалів та розгляд справи здійснено держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного регіону ОСОБА_2 , що ставить під сумнів об`єктивність оскаржуваного рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування наведених доводів апелянт зазначив, що у позивача були відсутні законні підстави для не допуску до проведення перевірки ТОВ «ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС». Предметом перевірки є дотримання суб`єктом господарювання усіх вимог природоохоронного законодавства, що і було зазначено в направленні від 05.04.2021 року №328, що спростовує твердження позивача про необізнаність з переліком питань, що належали до перевірки. За результатами проведення планового заходу державного контролю щодо дотримання ТОВ «ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС» вимог природоохоронного законодавства державними інспекторами складено акт від 08.04.2021 року №196, копія якого була направлена позивачеві. Апелянт наголошує, що в тексті протоколу про адміністративне порушення від 06.04.2021 року №000929 ОСОБА_1 зазначено прохання винести постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності саме 06.04.2021 року, що спростовує твердження суду про незабезпечення позивачеві можливості реалізації прав, визначених ст.268 КУпАП.
Крім того апелянт зазначив, що позивачем не було поставлено під сумнів завчасність сповіщення про проведення планового заходу, тому відповідні докази не надавались до суду першої інстанції. Поряд з тим, судом необґрунтовано не було направлено на адресу Інспекції позовну заяву та додатки до неї, внаслідок чого відповідачу не було надано розумного строку для надання відзиву, що, на його думку, порушило принцип верховенства права.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечував проти її задоволення та просив залиши без змін оскаржуване рішення. 

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Наказом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) №343 від 30.03.2021 призначено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у період з 05.04.2021 року по 16.04.2021 року відносно Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС», на підставі якого посадовим особам Інспекції видано направлення №328пр (а.с.17 – 19).
05.04.2021 року консультант з екологічних питань ТОВ «ТІС» ОСОБА_1 відмовив у допуску посадових осіб Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до проведення планової перевірки.
06.04.2021 року відносно консультанта з екологічних питань ТОВ «ТІС» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №000929 за ст.188-5 КУпАП (недопуск до проведення планової перевірки з дотримання вимог природоохоронного законодавства) (а.с.12-13).
Цього ж дня державним інспектором Городецькою К.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №000929, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.188-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень. (а.с. 10-11).
Законність вказаної постанови є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України від 25.06.1991 №1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі – Закон №1264-XII). 
За приписами ст.34 Закону №1264-XII завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Відповідно до статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.
Частиною першою статті 20-2 Закону №1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону атмосферного повітря, про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.
Згідно із частиною першою статті 68 Закону №1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. 
Водночас, статтею 188-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.
Таким чином, підставою для адміністративної відповідальності є невиконання саме законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища.
Згідно з ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відсутність правомірності, законності розпоряджень чи приписів органу влади зумовлює відсутність складу адміністративного правопорушення.
Згідно з абз. 9 ч.2 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.
Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.
Крім того, частиною 7 ст.4 цього Закону встановлено, що у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання.
З матеріалів справи вбачається, що в направленні на проведення планової перевірки від 05.04.2021 року №328пр відсутній один з визначених складових елементів, а саме, перелік питань, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), що, в свою чергу, визначає дефектність такого направлення.
Твердження апелянта, що предметом перевірки було визначено дотримання ТОВ «ТІС» вимог природоохоронного законодавства, не позбавляє відповідача конкретизувати питання перевірки, шляхом зазначення їх виключного переліку в направленні, що зумовить настання стану юридичної визначеності як для органу державного нагляду, так і для суб`єкта господарювання.
Таким чином, надані перевіряючими особами направлення на проведення перевірки не відповідали встановленим Законом вимогам, що давало право позивачеві, як представнику ТОВ «ТІС», відмовити у допущенні до перевірки працівників Державної екологічної інспекції в Одеській області з підстав, передбачених приписами ч.1 ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», адже такі дії є реалізацією гарантованого законодавством права, за що особа не може бути притягнута до будь-якого із видів відповідальності, в тому числі і адміністративної.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що  державний інспектор Городенко К.В. безпосередньо проводила перевірку, складала протокол та особисто при розгляді справи про адміністративне правопорушення надавала правову оцінку та переглядала правильність складення матеріалів справи про правопорушення, які нею же і оформлені, що є неприпустимим та викликає сумніви в її неупередженості. Тобто, відповідач, приймаючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не мав для цього достатніх правових підстав.
З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що не може вважатись обґрунтованою та такою, що прийнята неупереджено та безсторонньо, постанова про накладення штрафу, яка прийнята тією ж особою, що склала протокол та інші матеріали перевірки.
Оскільки Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), як суб`єкт владних повноважень, не довела належними доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст.188-5 КУпАП, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року колегія суддів не вбачає.
Беручи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.    272,  286,  308,  311,  315,  317,  322,  325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) - залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.    Скрипченко В.О.