УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року
м. Київ
справа № 991/3396/21
провадження № 51-3488ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 08 червня 2021 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді застави шляхом зменшення розміру цієї застави та повернення заставодавцю внесеної суми.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 08 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника    ОСОБА_5 на зазначену вище ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі захисник не погоджується із постановленою апеляційним судом ухвалою, порушує питання про її скасування з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог посилається на неоднакову практику під час розгляду аналогічних апеляційних скарг судами апеляційної інстанції. Стверджує, що ухвала слідчого судді про відмову у зміні запобіжного заходу підлягає оскарженню за аналогією із рішенням, яким запобіжний захід було змінено, враховуючи приписи пункту 5-1 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК). Відтак рішення апеляційного суду є незаконним та порушує право на оскарження судового рішення, гарантоване пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних міркувань.
Згідно з частиною 3 статті 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1, 2 статті 309 КПК встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, в апеляційному порядку. Частина 3 цієї статті встановлює, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.  
Як убачається із оскаржуваного судового рішення, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про зміну обраного запобіжного заходу у виді застави, шляхом зменшення її розміру, тобто ним оскаржувалося судове рішення, яке до переліку, визначеного статтею 309 КПК, не віднесено.
Апеляційний суд, встановивши вищезазначені обставини, дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про неможливість оскарження зазначеної категорії судових рішень, з огляду на що відмовив у відкриті апеляційного провадження згідно з приписами частини 4 статті 399 КПК.
Твердження сторони захисту про те, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку за аналогією із рішеннями, якими задоволено викладене вище клопотання, є необґрунтованими. 
Так, згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 травня 2021 року у справі №335/9520/19, сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до частини 1 статті 309 КПК. 
Посилання ОСОБА_5 на рішення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у яких роз’яснювалася правова природа понять «обрання» та «зміна» у категоріях судових рішень, що стосувалися запобіжного заходу, є нерелевантними для вирішення питання про відкриття апеляційного  провадження у цій справі, про що слушно наголошувалося апеляційним судом. Так, у разі постановлення ухвали про зміну запобіжного заходу з одного, раніше визначеного, на інший, мова йде про фактичне прийняття рішення про застосовування іншого запобіжного заходу, а тому такі процесуальні рішення охоплюються поняттям «застосування запобіжного заходу», яке вживається в частині 1 статті 309 КПК. Натомість оскаржувана до апеляційного суду ухвала слідчого судді вищенаведених правових наслідків не породжує, а тому викладені висновки касаційного суду не стосуються питання її оскарження. 
Окрім того, вказівки захисника на неоднаковість практики суду апеляційної інстанції з озвученого у касаційній скарзі питання, не є підставою для відкриття касаційного провадження за умови правомірності постановленого у цій справі оскаржуваного судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою захисника   ОСОБА_5 . З таким рішенням погоджується і колегія суддів, а тому вважає, що за доводами, наведеними у касаційній скарзі, підстави для її задоволення відсутні.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 08 червня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3