УХВАЛА

08 липня 2021 року  
Київ
справа №640/24866/19
адміністративне провадження №К/9901/23930/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1   
на рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва  від 22 вересня 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року 
у справі №640/24866/19
за  позовом  ОСОБА_1   
до Офісу Генерального прокурора 
про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1    звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора, у якому просив суд:
-    визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії №1 від 04 листопада 2019 року №210 про неуспішне проходження прокурором відділу екстрадиції управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_1   атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;
-    визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 15 листопада 2019 року №1526ц про звільнення ОСОБА_1   з посади прокурора відділу екстрадиції управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20 листопада 2019 року;
-    поновити ОСОБА_1   в органах прокуратури з 21 листопада 2019 року;
-    поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу екстрадиції управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 21 листопада 2019 року;
-    стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 21 листопада 2019 року і до моменту фактичного поновлення на роботі;
-    стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1  компенсацію моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням у розмірі 100000,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва  від 22 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року, у задоволені позову відмовлено.
30 червня 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва  від 22 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі №640/24866/19.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини другої      статті 330 КАС України    у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328 цього Кодексу    підстави (підстав).
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач, посилається на пункт 1 частини четвертої  статі 328 КАС України та звертає увагу на те, що оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновків Верховного Суду, зазначених у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №815/1554/17, а саме в частині відсутності конкретизації підстави звільнення в наказі, що породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення.
Також підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник звертає увагу на те, що наразі не існує висновку Верховного Суду щодо питання звільнення з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», на виконання вимог підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ.
Отже, доводи, якими відповідач обрунтовує касаційну скаргу, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1 та 3 частини четвертої  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження, з метою перевірки судом касаційної інстанції вказаних обставин.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  12, 328,  329,  330, 334 КАС України  в редакції  Закону № 2147-VІІІ, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1   на рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва  від 22 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі №640/24866/19.
2.   Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва  справу №640/24866/19.
4.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
А.Г. Загороднюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду