Справа № 465/1909/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Дзендюра С.М. 
Провадження № 33/811/838/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Літвінова Сергія Вікторовича на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 18 травня 2021 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 , 
захисника правопорушника - адвоката Літвінова С.В. 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та оштрафовано на 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.
       Згідно постанови судді, 12 березня 2021 року о 00 год. 35 хв. в м. Львові на вул. Стрийська, 352, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превепнції та терапії узалежнень» у лікаря – нарколога, що підтверджується висновком № 000551. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Літвінов С.В. покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконна та необгрунтована, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповно з`ясованих фактичних обставин справи, без дослідження і надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до їх вивчення, що потягло за собою винесення необгрунтованого рішення. Стверджує, що огляд ОСОБА_1 проводився з порушенням вимог п.5 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 року №1103. Акцентує увагу на те, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння було проведено лише на підставі експрес-тесту, без лабораторного дослідження. Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки при його складанні ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки особи, що притягується до адміністративної відповідальності. 
       Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника – адвоката Літвінова С.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
               Зокрема такий висновок суду підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 189745 від 12 березня 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; відеозаписом долученим до матеріалів протоколу; висновком КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превепнції та терапії узалежнень» № 000551 від 12 березня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3903591 від 12 березня 2021 року, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Підстави, які б давали можливість вважати докази сумнівними та неправдивими, відсутні.
       Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить його підпис у такому. 
       На переконання апеляційного суду, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.
       Зокрема, вказаний протокол містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження адвоката Літвінова С.В. 
       Що стосується доводів апелянта щодо порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
       Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з п.2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. Інструкцією не передбачено виготовлення кількох примірників направлення. 
       Твердження адвоката Літвінова С.В. про порушення самої процедури освідування у лікаря експрес - тестом без проведення лікарем лабораторних досліджень, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення лікарем процедури огляду   ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та недійсність результатів такого огляду.
       Лабораторне дослідження біологічних середовищ організму (сечі) ОСОБА_1 було проведено за допомогою експрес-тесту, в результаті якого в сечі останнього було виявлено позитивний результат на наявність наркотичних речовин та винесено заключення: наркотичне сп`яніння. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.
       Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.
       Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП ЛОР «Львівським обласним медичним центром превенції та терапії узалежнень» та виявлено в сечі наркотичні речовини. 
       Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
       Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 січня 2021 року №000075 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.
       Відтак, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Таким чином, покликання адвоката Літвінова С.В. про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
       З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Літвінова С.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 18 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та оштрафовано на 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                                                    Галапац І.І.