ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«09» вересня 2021 року
м. Харків
справа № 643/15497/20
провадження № 22ц/818/3446/21
 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Котелевець А. В., Хорошевського О.М., 
учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс»,
відповідач – ОСОБА_1 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року в складі судді Колодяжної І.М.
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 03 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Надра», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6/4/33/2008/840-К/101, за умовами якого банк надав їй в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності кредитні ресурси в сумі 34 950,40 доларів США з оплатою за користування кредитом відсотків за ставкою 13,89 відсотків на рік, строком до 11 лютого 2033 року, з поверненням суми кредиту щомісячними платежами у мінімальному розмірі 419,83 доларів США.

Цільовим призначенням кредиту було проведення розрахунків за договором купівлі-продажу №646 від 03 березня 2008 року, за яким ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а також покриття витрат, пов`язаних з оформленням кредиту і оплатою комісії за розрахунки. 

Вказав, що банк надав позичальниці кредит в сумі 34 950,40 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №1 від  03 березня 2008 року на суму 34 400,00 доларів США,  та меморіальним  валютним ордером №1 від 03 березня 2008 року на суму 540,40 доларів США.

Проте, ОСОБА_1 не виконувала своїх зобов`язань перед банком та не сплачувала у встановлені строки суми основного боргу за кредитом, відсотків за користування кредитом та інших встановлених у вказаному договорі платежів.

Зазначив, що 15 травня 2020 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL3N017513, відповідно до якого банк відступив шляхом продажу товариству права вимоги, що належали йому за кредитними договорами, зокрема, права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №6/4/33/2008/840-К/101 від 03 березня 2008 року та всіма договорами, які забезпечували його виконання. Станом на дату укладення договору заборгованість позичальниці склала 34 404,77 доларів США основної заборгованості за тілом кредиту та 55 291,90 доларів США – за відсотками.

Вказав, що відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором як щодо сплати сум основного боргу за кредитом, так і щодо сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим він набув право примусового стягнення з неї заборгованості.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь частину заборгованості за кредитним договором №6/4/33/2008/840-К/101 від 03 березня 2008 року у розмірі 5252,00 доларів США, що станом на 15 травня 2020 року еквівалентно 140 119,16 грн, яка складається з частини простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2326,00 доларів США, що станом на 15 травня 2020 року еквівалентно 62 055,82 грн, та частини простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2926,00 доларів США, що станом на 15 травня 2020 року еквівалентно 78 063,34 грн, та суму понесених судових витрат.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» - задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 6/4/33/2008/840-К/101 від 03 березня 2008 року у розмірі 5252,00 доларів США, що станом на 15 травня 2020 року еквівалентно 140 119,16 грн, яка складається з частини простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2326,00 доларів США, що станом на 15 травня 2020 року еквівалентно 62 055 грн, частини простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2926,00 доларів США, що станом на 15 травня 2020 року еквівалентно 78 063,34 грн та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку уточнила, та просила рішення суду – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, застосувавши наслідки пропуску строку позовної давності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не надав належної оцінки тому, що позивач просив стягнути лише частину заборгованості за кредитом, за відсотками, однак не зазначив, за який строк утворилась ця частина боргу. Позивачем не надано доказів щодо того, з якого часу виникла її заборгованість перед банком, який розмір боргу, не надано розрахунку заборгованості, доказів направлення претензій. У наданому позивачем листі-повідомленні про відступлення права вимоги не вказано розмір боргу та не надано доказів його направлення. Станом на 03 лютого 2009 року у неї вже була заборгованість перед банком, яку він просив погасити, надіславши їй відповідного листа. Крім того, 28 березня 2017 року на її адресу надійшов лист банку, у якому він вимагав сплатити борг у розмірі 122 312,05 доларів США, що еквівалентно 3 291 417,26 грн, у строк до 31 березня 2017 року. Відтак, ще банк змінив в односторонньому порядку строк дії кредитного договору. У зв`язку з цим строк позовної давності почав перебіг 01 квітня 2017 року та припинився 01 квітня 2020 року, тоді як позивач звернувся до суду з позовом лише 02 жовтня 2020 року, тобто після спливу строку позовної давності.

12 липня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому він просив відмовити у її задоволенні. Вказав, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, зводиться до критики оформлення позовної заяви. Посилання ОСОБА_1 на пропуск строку позовної давності є безпідставними, оскільки сторони у пункті 7.3 кредитного договору дійшли згоди про збільшення строку позовної давності. Кредитний договір є чинним, недійсним не визнавався.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду – скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у відповідачки утворилась заборгованість з повернення кредиту, частина якої підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6/4/33/2008/840-К/101, відповідно до умов якого банк надав позичальниці грошові кошти в сумі 34 950,40 доларів США з метою проведення розрахунків за договором купівлі-продажу житлового будинку № 646 від 03 березня 2008 року та витрат позичальниці, пов`язаних з отриманням кредиту, оплати комісії за розрахунки за цим договором, з оплатою процентів за ставкою 13,89 % річних, строком до 11 лютого 2033 року (а. с. 16-21).
Комісія за розрахунки за цим договором складає 1,6% від суми виданих коштів, зазначених в пункті 1.2. за винятком суми, виданої на оплату цієї комісії (пункт 1.5 кредитного договору).
Пунктом 3.3.1. кредитного договору передбачено, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 419,83 доларів США, починаючи з 11 лютого 2008 року.

Із копії заяви на видачу готівки №1 від 03 березня 2008 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала від банку готівкові кошти в розмірі 34 400,00 доларів США згідно кредитного договору №6/4/33/2008/840-К/101 від 03 березня 2008 року, що еквівалентно 173 720,00 грн. Отримання коштів засвідчено підписом отримувача ОСОБА_1 (а. с. 25).

З копії меморіального валютного ордеру № 1 від 03 березня 2008 року вбачається, що банком перераховано 550,40 доларів США як одноразова комісія за видачу іпотечного кредиту згідно кредитного договору з ОСОБА_1 (а. с. 26).

15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL3N017513, відповідно до якого банк відступив шляхом продажу товариству права вимоги за відповідними договорами, до яких, зокрема входять права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №6/4/33/2008/840-К/101 від 03 березня 2008 року та договором іпотеки, що підтверджується витягом з додатку №1 до договору №GL3N017513 про відступлення прав вимоги, укладеного 15 травня 2020 року (а. с. 8-14).

З пункту 4 указаного договору про відступлення прав вимоги вбачається, що сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» сплачує банку грошові кошти у сумі 15 600 000,01 грн (ціна договору), яка сплачується у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».

У пункті 5 указаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» підтвердив, що в момент укладення цього договору отримав наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до боржників. 

Пунктом 10 указаного договору визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» підтверджує, що до моменту укладення цього договору ознайомився з фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані з Основними договорами та правами вимоги. Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» самостійно несе ризики, пов`язані з порушенням зазначених у цьому пункті договору гарантій та запевнень. 

З копії платіжного доручення №82 від 04 травня 2020 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» сплатив Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» 15 600 000,01 грн, призначення платежу - оплата за лот №GL3N017513, протокол №UA-EA-2020-03-17-000042b від 08 квітня 2020 року, ціна 15 600 000,01 грн (а. с. 15).

З копії листа, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що вона повідомлялась про укладення 15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» договору №GL3N017513, за яким банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» шляхом продажу права вимоги до неї як позичальника за кредитним договором №6/4/33/2008/840-К/101 від 03 березня 2008 року та як іпотекодавця за договором іпотеки №6/4/33/2008/980-1/102 від 03 березня 2008 року. Повідомлено, що з 15 травня 2020 року кредитором та іпотекодержателем за указаними договорами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», тому всі платежі необхідно здійснювати на його реквізити. Рекомендовано уточнити суму заборгованості за кредитом (а. с. 27).

Доказів надіслання вказаного листа адресату і його отримання ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою надано копію претензії Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» № 55 від 03 лютого 2009 року, в якій її повідомлено про наявність простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 840,33 доларів США та 19,05 доларів США – пені, та що у разі її несплати банк буде вимушений вимагати оплати нарахованих штрафних санкцій та звернутися до суду (а. с. 69-70).

Також, нею надано копію листа результатів проведення зустрічі з позичальником від 13 жовтня 2009 року, у якому вказано, що ОСОБА_1 зобов`язується 14 жовтня 2009 року погасити 400,00 доларів США, залишок простроченої заборгованості у розмірі 3985,00 доларів США та щомісячний платіж у розмірі 420,00 доларів США до 29 жовтня 2009 року. У листі зазначено, що залишок кредитної заборгованості всього становить 86 941,43 доларів США, в тому числі простроченої - 38 764,32 доларів США, за кредитом - 4385,29 доларів США, за відсотками - 4359,55 доларів США. Підписом ОСОБА_1 засвідчено, що з умовами програми реструктуризації вона ознайомлена, не згодна (а. с. 71).

Крім того, разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 надала копію листа банку № 810 від 22 березня 2017 року, в якому її повідомлено про наявність заборгованості за кредитним договором від 03 березня 2008 року в розмірі 122 312,05 доларів США станом на 21 березня 2017 року, що в еквіваленті становить 3 291 417,26 грн. Вказано, що ліквідація банку не знімає зобов`язань щодо погашення заборгованості. Зазначено, що у разі невиконання нею зобов`язань банк може вимагати дострокового закриття кредиту, звернутися до суду, відступити право вимоги. Повідомлено про необхідність сплати боргу у розмірі 122 312,05 доларів США до 31 березня 2017 року (а. с. 72-73).

Однак, з наданих листів не вбачається, чи вимагав банк від позичальниці дострокового погашення кредиту у повному обсязі, чи лише певної простроченої частини боргу, а також вони не були надані до суду першої інстанції, тому не можуть бути взяті до уваги.

Як передбачено вимогами статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» зазначив, що розмір заборгованості за кредитним договором становить 34 404,77 доларів США - основної заборгованості за тілом кредиту та 55 291,90 доларів США - заборгованості за відсотками.
При цьому, позивач просив суд стягнути борг лише в розмірі 5252,00 доларів США.

Як доказ розміру заборгованості відповідачки товариство надав лише копію витягу з додатку №1 до договору №GL3N017513 про відступлення прав вимоги, укладеного 15 травня 2020 року, з якої вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором від 03 березня 2008 року, право вимоги за яким відступлено, становить 89 696,67 доларів США, що еквівалентно 2 393 035,40 грн, з яких 34 404,77 доларів США - заборгованості за тілом кредиту та 55 291,90 доларів США - за відсотками (а. с. 12-13).

Проте, дійсний розмір заборгованості за кредитом неможливо визначити без графіку платежів, виписки по рахунку та відповідного розрахунку. 
З наданих позивачем доказів неможливо встановити, яка частина тіла кредиту сплачена позичальницею, а щодо несплаченої частини щомісячних обов`язкових платежів  - перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Позивач лише наводить суму боргу, яка складається з певної частини простроченої заборгованості за кредитом і частини простроченої заборгованості за відсотками без зазначення періоду нарахування цієї суми.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що у позичальниці ОСОБА_1 на час пред`явлення позову існувала заборгованість за кредитним договором саме у вказаному в позовній заяві розмірі.

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Верховний Суд 30 січня 2018 року у справі №161/16891/15-ц дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна норма міститься і в пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, згідно якої виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Проте, до суду не надано розрахунок заборгованості, з якого можливо було б встановити, з чого виходив позивач, заявляючи до стягнення саме визначену ним суму в розмірі 5252,00 доларів США та період її нарахування.

За відсутності первинних банківських документів, а саме: виписки за особовим рахунком боржника, розрахунку заборгованості, графіку платежів неможливо перевірити розмір заборгованості.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які давали б змогу суду встановити наявність та розмір заборгованості, яку він просив стягнути з відповідачки, а тому розмір боргу, заявлений товариством до стягнення, є таким, що не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи.
При цьому, у пункті 5 договору про відступлення прав вимоги від 15 травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» підтвердив, що в момент укладення цього договору отримав наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до боржників. 

Однак, таких доказів товариство до суду не надав та з клопотаннями щодо їх витребування у передбачений законом строк не звертався.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 5252,00 доларів США є недоведеними.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо спливу строку позовної давності не можуть бути взяті до уваги, оскільки  сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

У постанові від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18) Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Оскільки заявлений позов не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю вимог, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні. Крім того, сторони у кредитному договорі дійсно дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності до 10 років (пункт 7.3).
Отже, виходячи з встановлених обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на її користь підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, у розмірі 3153,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368,  п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на користь  ОСОБА_1 3153,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 А. В. Котелевець 

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 09 вересня 2021 року.