Провадження № 33/4820/558/21 
Справа № 683/1485/21 Головуючий в 1-й інстанції Сагайдак І. М. 
Категорія:   ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н.О. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кашина Віктора Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в КП «Міськсвітло», мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
За постановою суду, 24 травня 2021 року о 16 год. 55 хв. по вул. Центральна, с. Громівка, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та проведення огляду у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували керування ним транспортним засобом.
Суд не взяв до уваги, що допитаний поліцейський СРПП ВП № 1 ХРУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_2 не зміг підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Вказує на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки будучи допитаним судом першої інстанції інстанції свідок ОСОБА_3 не підтвердив пропонування проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Кашина В.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.
Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 487716 від 24 травня 2021 року, з якого вбачається, що 24 травня 2021 року о 16 год. 55 хв. в с. Громівка, по вул. Центральна, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення огляду у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з яких вбачається, що 24 травня 2021 року працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився. Також йому було запропоновано проїхати до медичного закладу - Старокостянтинівської ЦРЛ, на що він також відмовився. (а.с. 3, 4);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був складений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, підписаного свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також підписаного ОСОБА_1 , який своїм підписом підтвердив відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 6).
Вказані обставини узгоджуються із даними відеозаписів означеної події, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції (а.с. 5).
Поясненнями свідка ОСОБА_3 , наданими місцевому суду, підтверджується, що 24 травня 2021 року біля с. Громівка у його присутності та присутності ще одного свідка поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак останній відмовився. 
Разом з тим, будучи допитаним судом першої інстанції, ОСОБА_1 особисто підтвердив, що на момент означеної події відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.
Посилання ОСОБА_1 на те, що на момент означеної події він автомобілем не керував, тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу суду.
Так, із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , вийшовши з автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , з водійського сидіння, пояснив працівникам поліції, що їде з м. Старокостянтинів до с. Громівка за дружиною. На запитання поліцейських: «… Щось ви дуже виляєте автомобілем по дорозі?..», останній відповів: «… стара машина…». Тобто, ОСОБА_1 особисто підтвердив факт керування автомобілем.
Отже, на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , тому суд обґрунтовано притягнув останнього до адміністративної відповідальності. 
Твердження про те, що поліцейський ОСОБА_2 не підтвердив факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про те, що він таким не керував апеляційний суд не враховує, оскільки вказане спростовується вищенаведеним.
Доводи про те, що свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції не підтвердив, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що свідчить про порушення даної процедури, є необґрунтованими та спростовуються відомостями із відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який наявний в матеріалах справи. 
Так із наявного відеозапису вбачається, що на запитання поліцейського: «…В лікарню будете їхати?…», ОСОБА_1 відповів: «Ні», «Відмовляєтесь?», «Так» (файл 2_5291921388284676597). 
За таких обставин апеляційний суд не вбачає жодних порушень процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд - 

п о с т а н о в и в :

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду        Федорова Н.О.