ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5809/21                                                                              Суддя першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 серпня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді                     - Пилипенко О.Є.  
          суддів                                        - Беспалова О.О. та Глущенко Я.Б.,
          при секретарі                              - Ткаченко В.В., 
          за участю: 
          представника позивача:           - Карпюк І.С.,  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держспоживслужби в Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держспоживслужби в Київській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2021 року позивач - Головне управління Держспоживслужби в Київській області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, в якому просив:
- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  штраф згідно постанови  від 14.12.2020 року №10-05.2/22 за порушення законодавства у розмірі 51000,00 грн. до державного бюджету (отримувач ГУК у Київ. обл/Вишнева міс./21081100, номер рахунку UA 128999980313070106000010790, код платежу: 21081100, банк отримувача: Казначейство України (ел. Адм. Подат.) код отримувача: 37955989.
           Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.
          Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач - Головне управління Держспоживслужби в Київській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. 
02 серпня 2021 року відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 30315, Головним управлінням Держспоживслужби в Київській області надіслано до суду додаткові пояснення по справі, відповідно до змісту яких на час звернення до суду постанова від 14.12.2020 року № 10-05.2/22 була чинною та продовжує діяти, а обов`язок відповідача сплатити штрафні санкції передбачені вищезазначеною постановою є беззаперечними та не може ставитися під сумнів, таким чином судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 150, 122, 169 КАС України та не застосовано положення ст. 42 Закону № 2735-VI та ст. 15 Закону № 2736-VI.
Відзив на апеляційну скаргу від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так, приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу, що в силу приписів п.8 ч.4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, підставою для виникнення обов`язку щодо сплати заявленої до стягнення суми адміністративно-господарських санкцій у вигляді штрафу стала постанова про накладення штрафу від 14.12.2020 року №10-05.2/22.
Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.
          Строки звернення до суду визначені, зокрема статтею 122 КАС України.
          Так, згідно ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.          Частинами 1, 3 статті 120 КАС України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.
Як вже зазначалось, підставою для виникнення обов`язку щодо сплати заявленої до стягнення суми адміністративно-господарських санкцій у вигляді штрафу стала постанова про накладення штрафу від 14.12.2020 року №10-05.2/22.
Тобто, дана позовна заява із вимогою стягнення грошових коштів ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, що позивачем не заперечується.
Згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду, позовну заяву подано Головним управлінням Держпроспоживслужби в Київській області  05.05.2021 року.
На переконання колегії суддів, днем виникнення підстав, що дають позивачу право на пред`явлення заявленої у позові вимоги, є закінчення шестимісячного строку, який обчислюється з дня, коли відповідач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів у спірних правовідносинах.
          З огляду на що, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що дана позовна заява подана позивачем до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.
          Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 26.02.2019 року по справі № 826/14908/18.
           Відповідно до приписів пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.          Посилання позивача в апеляційній скарзі на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 14.08.2020 року у справі № 640/16216/19 та від 10.12.2020 року № 360/276/19 колегія суддів вважає необґрунтованими, позаяк останні ухвалені виходячи за інших обставин, отже не є релевантними в межах спірних правовідносин. 

          Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Держспоживслужби в Київській області - залишити без задоволення, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року - без змін. 
Керуючись ст.ст. 150, 151, 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держспоживслужби в Київській області - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий  суддя                                                                      О.Є.Пилипенко 

Судді                                                                                            О.О.Беспалов         

                                                                                           Я.Б.Глущенко        

Постанова складена в повному обсязі 03 серпня 2021 року.