КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
Справа № 756/9288/21 Провадження 33/824/3737/2021    
Категорія: ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Луценко О.М.
Головуючий  в апеляційній інстанції: Сушко Л.П.
 
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Харчука Олександра Петровича, подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

в с т а н о в и в:
 
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф на користь держави в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.  
Відповідно до вказаної постанови, 02 травня 2021 року о 17 год. 35 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем "Ford Transit" д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Героїв Сталінграду 56 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України. 
Крім цього, 02 травня 2021 року о 17 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Ford Transit" д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Героїв Сталінграду 56 в м. Києві, будучі обмеженим у праві керування державним виконавцем Поліщуком Володимиром Сергійовичем, номер ВП 52872047 від 11 листопада 2016 року.  
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1  через свого представника  - адвоката Харчука О.П. подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що суд першої інстанції розглянув справу без повідомлення ОСОБА_1 про дату та місце розгляду справи, а з матеріалами справи захисник ознайомився лише 20 липня 2021 року.
 В апеляційній скарзі адвокат Харчук О.П. просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальностіНасірі Самір за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування поданої скарги, адвокат Харчук О.П. зазначає, що оскільки ОСОБА_1 не володіє українською мовою, тому він не усвідомлював вимоги інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння та порядку проведення такого огляду, що на думку апелянта, свідчить про відсутність в його діях суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме умисної форми вини.
Крім того, зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 196697 від 02 травня 2021 року було складено без залучення перекладача, ОСОБА_1 не зміг ознайомитися із характером і причинами висунутого проти нього обвинувачення та надати свої пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та щодо суті інкримінованого йому правопорушення.
Також апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не знав про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки жодних документів про встановлення таких обмежень, в тому числі і постанову начальника Макарівського РВ ДВС Поліщука В.С. від 02 травня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, ОСОБА_1 не отримував, а ні особисто, а ні засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем свого проживання. 
У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.   
Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційну оскарження постановисуду апеляційний суд виходить з наступного. 
Так, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 29 червня 2021 року судом було прийнято оскаржувану постанову без присутності ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи немає відомостей про своєчасне отримання копії судового рішення ОСОБА_1 , тому апеляційний суд приймає доводи адвоката Харчука О.П. про ознайомлення з матеріалами справи лише 20 липня 2021 року. Апеляційна скарга подана засобами поштового зв`язку 23 липня 2020 року. 
З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що адвокатХарчук О.П. пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Харчука О.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.  
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
При цьому, порядок проведення такого огляду врегульований: ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція).
А оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,   ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Судом встановлено, що 02 травня 2021 року о 17 год. 35 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем "Ford Transit" д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Героїв Сталінграду 56 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України.  
За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. 
Судом встановлено, що 02 травня 2021 року о 17 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Ford Transit" д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Героїв Сталінграду 56 в м. Києві, будучі обмеженим у праві керування державним виконавцем Поліщуком Володимиром Сергійовичем, номер ВП 52872047 від 11 листопада 2016 року.
Наведене свідчить, що в діях діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП.
Отже, висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами і є обґрунтованим.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, винність   ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується даними, які містяться: у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААБ № 196697 та серії ААБ № 196696 від 05 травня 2021 року, письмовими поясненнями інспектора патрульної поліції Михальчука Є.О. та свідка ОСОБА_3 .
Крім того,  на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Києві, що здійснювали оформлення адміністративних правопорушень у відношенні ОСОБА_1 , зафіксована відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності  ОСОБА_1   у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не володіє українською мовою, а тому він не усвідомлював вимоги інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння та порядку проведення такого огляду, апеляційних суд вважає безпідставними, оскільки як видно з відеозапису із нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції ОСОБА_1 вільно спілкувався як російською так і українською мовою, відповідав на запитання працівників поліції. 
Більш того, під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 відмовився від перекладача та пояснив, що він тривалий час проживає в Україні. 
За наведених обставин, апеляційний суд відхиляє і доводи скарги  про те, що ОСОБА_1 не зміг ознайомитися із характером і причинами висунутого проти нього обвинувачення та надати свої пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та щодо суті інкримінованого йому правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не отримував постанову державного виконавця про обмеження його права керування транспортними засобами, а тому у нього не було умислу на скоєння правопорушення, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що йому відомо щодо рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, також йому відомо про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду. 
Так, апеляційний суд вважає, що Законом України "Про виконавче провадження " передбачено направлення рекомендованим листом постанови про відкриття виконавчого провадження. Всі інші постанови направляються простим листом, а боржник в свою чергу може скористатись своїм правом ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та ознайомитись в електронному реєстрі з усіма документами, винесеними державним виконавцем. 
Отже, те, що ОСОБА_1 не отримував постанову про обмеження його прав та не цікавився станом виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів, не є підставою для звільнення останнього від накладання адміністративного стягнення та закриття провадження.  
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обраний судом вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається,  а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, - 
 
п о с т а н о в и в:
 
Поновити адвокату Харчуку Олександру Петровичу строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року.
Апеляційну скаргу адвоката Харчука Олександра Петровича, подану в інтересах  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 29 червня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130   Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                    Л.П. Сушко