УХВАЛА

11 серпня 2021 року 
Київ
справа №620/4585/20
адміністративне провадження №К/9901/26932/21

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак      М.     Б., судді - Гімон М.     М., Шишов О.О.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, (яке діє на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, далі-ГУ ДПС у Чернігівській області) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі № 620/4585/20 за позовом Приватного підприємства «Фінн 9» (далі-ПП «Фінн 9») до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИЛА:

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року, позовні вимоги ПП «Фінн 9» задоволені повністю.
Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги визначені у статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).
Частиною четвертою статті 330 КАС України встановлено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Всупереч вимог цієї норми ГУ ДПС у Чернігівській області не виконала зазначеної вимоги.
Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №     3674-VI) встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового 
мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша, підпункт 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону№ 3674-VI).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»      установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270 гривень, отже сума судового збору за подання касаційної скарги не може перевищувати 45     400 грн.
Оскільки при поданні позовної заяви у цій справі сума судового збору, що підлягала оплаті, перевищує 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, скаржник має оплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду у сумі 45     400 грн та подати документ, який це підтверджує.
Отримувач коштів - УК у Печерському районі /Печерський район/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО) - 899998
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код            класифікації доходів бюджету       - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскаржуваного рішення) по справі ________ (номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України зміст касаційної скарги має містити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 328     цього Кодексу, на якій (яких) вона подається. 
Абзацом першим частини четвертої статті 328 КАС України визначені підстави касаційного оскарження рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанов суду апеляційної інстанції.
Відповідно до цієї норми підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Законодавець визначив, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 КАС України). 
Порушення норм процесуального права, які можуть бути підставою для касаційного перегляду справи і мати наслідком скасування судових рішень, визначені частинами другою та третьою статті 353 цього Кодексу.
З огляду на зазначені вимоги процесуальних норм , відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України      касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:
- суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;
- правовідносини є подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 абзацу першого частини четвертої статті 328 КАС України (відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду) скаржник повинен вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги з підстави пункту 3 абзацу першого частини четвертої статті 328 КАС України, зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування мало ставитися перед судами попередніх інстанцій в межах правових підстав позову, але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях (що може бути визнано як порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права) або надали, на думку скаржника, неправильно.
У касаційній скарзі ГУ ДПС у Чернігівській області зазначила  підставами оскарження судових рішень у цій справі пункти 1, 3 абзацу першого частини четвертої статті 328 КАС України.
Разом з цим на обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 1 абзацу першого частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник послався на постанову Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 140/13152/20, в якій вирішувалось питання обґрунтованості та законності вжитих судами заходів забезпечення позову у справі, а отже предмети правового регулювання у справах, рішення в якій оскаржується і справі, на рішення в якій посилається скаржник, не є подібними.
Доводи скаржника щодо необхідності формування правового висновку Верховним Судом у питаннях застосування пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України фактично зводяться до  незгоди з оцінкою судами фактичних обставин справи.  Мотивація у чому саме полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, у скарзі відсутня. 
За таких обставин не можна вважати, що вимоги пункту 4 частини другої статті 330 КАС України  скаржником виконані.
Слід зазначити, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття.
Зважаючи на зазначене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право обґрунтувати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга (стаття 169, частина друга статті 332 КАС України).
Ураховуючи викладене та керуючись     статтею     332 КАС України,

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, (яке діє правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, далі-ГУ ДПС у Чернігівській області) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі № 620/4585/20   залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

3. Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	 підпис	М.     Б. Гусак	
 	М	М.     М. Гімон 	
 	 підпис	О.О. Шишов