ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/6667/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року (суддя Стрельнікова Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до   Головного управління ДПС у Запорізькій області   в якому просив  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 12.06.2020  №0046448-5605-0811.
Рішенням  Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 р. у справі № 280/6667/20 адміністративний позов ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 р. у справі № 280/6667/20, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що згідно даних Реєстру платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наявних в ІТС «Податковий блок», та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності позивача як у фізичної особи перебуває нежитлове приміщення  загальною площею 177, 2  кв.м. На підставі наведених даних та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України сформовано спірне податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, при цьому розрахунок податкового зобов`язання здійснено на підставі рішення органу місцевого самоврядування із застосуванням ставки податку 1,5% від мінімальної заробітної плати. Щодо застосованої ставки податку вказує, що відповідач не є органом в сфері реєстрації фізичних осіб та з посиланням на підпункт 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України зазначає, що у випадку незгоди із застосованою ставкою податку позивач повинен був звернутись до контролюючого органу із заявою про проведення звірки даних та надати відповідні документи на підтвердження наявності пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Вказує на те, що позивачем не надано доказів належності нерухомого майна до будівель сільського господарства.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 12.06.2020 ГУ ДПС винесено податкове повідомлення-рішення № 0046448-5605-08110811, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в розмірі 7  764, 28  грн.
Податкове зобов`язання визначено щодо нерухомого майна – нежитлової будівлі загальною площею 177, 2 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності , що підтверджено інформаційною довідкою з Держаного реєстру речових прави на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана щодо суб`єкта.
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до абзацу «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування: ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що з доданих позивачем документів неможливо встановити, що на земельних ділянках знаходяться об`єкти нерухомості, які не є об`єктами оподаткування в розумінні підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.
Крім того, зазначав, що оскільки у спірному випадку позивач є фізичною особою, а не промисловим підприємством, то за позицією відповідача контролюючим органом правомірно нараховано спірне податкове зобов`язання.
Згідно до інформації, що міститься в матеріалах справи, а саме з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 19.04.2018, номер запису: 2 101  000 0000 029573, зареєстровані види діяльності, у тому числі вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11).
Також відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та копію Статуту Фермерського господарства «Сонечко», копію відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, засновником та головою якого є позивач. Також наданої копії Державних актів на право власності на земельні ділянки та копії документів, що підтверджують право користування позивача земельними ділянками, які позивач використовує для сільгоспвиробництва.
Разом з тим,  позивачем не надано доказів того, що нерухоме майно – нежитлова будівля загальною площею 177, 2 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є будівлею, спорудою, віднесеною до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. Внаслідок чого, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо того, що нерухомість позивача є об`єктом оподаткування в розумінні приписів статті 266 Податкового кодексу України.
Разом з тим, судом встановлено, що під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, відповідачем з урахуванням рішення Семенівської сільської ради від 26.06.2018  №6-39/18  при визначенні позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно не підлягала застосуванню ставка податку на рівні 1,5  відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
В свою чергу, згідно до рішення Семенівської сільської ради від 26.06.2018  №6-39/18  з 01.01.2019   ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється:  Будівлі нежитлові (12)
-  у розмірі 1  відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування для фізичних осіб зареєстрованих на території Семенівської сільської ради 
- у розмірі 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр для об`єктів нежитлової нерухомості, власники яких не зареєстровані на території Семенівської сільської ради.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої виконавчим комітетом Семенівської сільської ради, судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . що знаходиться на території Семенівської сільської.
За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про помилкове застосування ставку податку під час нарахування позивачу податкового зобов`язання, й свідчить про обґрунтованість рішення суду про визнання протиправним такого податкового повідомлення-рішення.
Отже, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи з якими відповідач пов`язує незаконність та необгрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду  від  07 грудня 2020 р. у справі № 280/6667/20 - залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду  від  07 грудня 2020 р. у справі № 280/6667/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
       
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров