УХВАЛА

26 липня 2021 року 
Київ
справа №200/4609/20-а
адміністративне провадження №К/9901/20269/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №200/4609/20-а за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про стягнення пені,

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод» звернулось до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби щодо не подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету в загальному розмірі 93704418,00грн, в тому числі за серпень 2014 року у розмірі 2950450,00грн, за вересень 2014 року 817676,00грн, за жовтень 2014 року 282714,00грн, за листопад 2014 року 1002865,00грн, за лютий 2015 року 515091,00грн, за березень 2015 року 30857209,00грн, за квітень 2015 року 57278413,00грн;
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» пеню, нараховану на суму заборгованості зі сплати бюджетного відшкодування за серпень 2014 року, вересень 2014 року, жовтень 2014 року, листопад 2014 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року в розмірі 118290690,73грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2020 адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 змінено в резолютивну частину рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2020.

В резолютивній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №200/4609/20-а: в абзаці першому слово «повністю» замінено словом «частково»; в абзаці другому слова і цифри «в розмірі 118290690 (сто вісімнадцять мільйонів двісті дев`яносто тисяч шістсот дев`яносто) гривень 73 копійки)» замінено словами і цифрами «в розмірі 92044400 (дев`яносто двох мільйонів сорока чотирьох тисяч чотирьохсот) гривень 80 копійок»; в абзацах третьому та четвертому слова і цифри «у розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень» замінено словами і цифрами «у розмірі 8178 (восьми тисяч ста сімдесяти восьми) гривень 05 копійок». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №200/4609/20-а залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків 28.05.2021, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2021 касаційну скаргу податкового органу залишено без руху на підставі статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

06.07.2021 на усунення недоліків касаційної скарги податковим органом направлено документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Таким чином, недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто скаржником у повній мірі.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Крім того, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 329 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У касаційній скарзі визначає підставою касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Обґрунтування підстав касаційного оскарження зводиться до того, що податковий орган не погоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 30.05.2019 у справі №803/655/17 та застосованим судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, та вбачає необхідність відступлення від цього висновку Верховного Суду.

При цьому, скаржник зазначає, що предмет позову у даній справі є відмінним від справи №803/655/17, а отже застосування правової позиції Верховного Суду до даних правовідносин є помилковим та недоречним, що не узгоджується з обраною підставою касаційного оскарження.

В цілому доводи Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великим платниками податків наведені в касаційній скарзі зводяться до незгоди із застосованим правовим висновком Верховного Суду викладеного у постанові від 30.05.2019 у справі №803/655/17 та необхідністю застосування іншого правового висновку Верховного Суду.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не обґрунтовує належним чином підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали, протягом якого заявник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційну скаргу у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №200/4609/20-а за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про стягнення пені - залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання даної копії ухвали.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    В.В. Хохуляк

                                                                                                    Л.І. Бившева

                                                                                                    Р.Ф. Ханова