П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 522/10867/21	

 	                               Головуючий в 1 інстанції: Федчишина Т.Ю.                                рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                                24 червня 2021 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Ісмієвій А.І.

за участі:
представника апелянта                                        Білоконь Н.О.
відповідача                                                             ОСОБА_1 
представника відповідача                                        Конограй М.В.
перекладача                                                            Хоанг Т.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року, у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до суду з позовом про примусове видворення за межі території України громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 .
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позивні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, так як відповідач не має законних підстав для знаходження на території України, порушує міграційне законодавство України, а також не зверталась до міграційних органів з метою легалізації свого перебування в Україні.
При цьому, наявність у відповідача родинних зв`язків на території України не є підставою для залишення без задоволення позовних вимог міграційного органу, так як на переконання останнього такі обставини не можуть вважатись безумовною підставою для залишення відповідача в Україні без проходження необхідних міграційних процедур.
В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволення позовних вимог, так як ОСОБА_1 не може бути примусово видворена за межі території України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення – скасуванню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 березня 2020 року співробітниками ГУНП в Одеській області під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів виявлено та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області Хоанг Тхі Хіонг, громадянку Соціалістичної Республіки В`єтнам, 1986 року народження.
В ході перевірки підстав перебування на території України ОСОБА_1 встановлено, що вона прибула в Україну у 2010 році на підставі паспортного документа громадянина В`єтнаму з метою працевлаштування, на момент виявлення при собі паспортного документу не мала.
Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 11 березня 2020 року ПН МОД № 002865 ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 002849 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у сумі 1  700,00 грн.
При цьому, 11 березня 2020 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення № 106 про примусове повернення відповідача в країну походження та зобов`язано її залишити територію України у термін до 15 березня 2020 року, оскільки остання своїми діями порушила законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.
У визначений термін відповідач самостійно територію України не залишила.
В свою чергу, 11 червня 2021 року ОСОБА_1 повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області.
Постановою Малиновського районного відділу у місті Одесі ГУ ДМС України в Одеській області від 11 червня 2021 року ПН МОД № 005081 ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 005023 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1  700,00 грн.
Тому, міграційним органом подано до суду даний адміністративний позов про примусове видворення іноземця за межі території України.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог міграційного органу, так як видворення відповідача порушить права його неповнолітньої дитини яка знаходиться в Україні, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України
Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Колегією суддів встановлено, що міграційний орган звернувся до суду з даним адміністративним позовом про примусове видворення за межі території України громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 .
В даному випадку, із зібраних доказів у справі та наданих сторонами пояснень вбачається, що ОСОБА_1 не має законних підстав для перебування в Україні.
При цьому, після отримання рішення міграційного органу про примусове повернення в країну походження ОСОБА_1 його не оскаржила та не виконала у встановлені строки.
В даному випадку, ОСОБА_1 продовжила перебувати в Україні без законних підстав, чим продовжила порушувати законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.
Між тим, як вбачається з вищевикладених положень законодавства, порушення іноземцем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства є достатньою підставою для видворення іноземця до країни походження.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком міграційного органу про необхідність видворення відповідача за межі України.
В свою чергу, щодо доводів відповідача про можливе порушення його прав та прав його родини, які стали підставою для прийняття судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог міграційного органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, в суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначила, що в неї в Україні народилась та проживає неповнолітня дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19 липня 2013 року.
Між тим, на стадії апеляційного провадження ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що її дитина наразі перебуває у Соціалістичній Республіці В`єтнам разом зі своїм батьком.
Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що нею свідомо введено суд першої інстанції в оману та надано неправдиві відомості про перебування своєї дитини з метою продовження свого перебування в Україні.
Тому, враховуючи вказані обставини, а також відсутність будь-яких інших правових підстав для перебування ОСОБА_1 в Україні, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги міграційного органу.
В свою чергу, судом першої інстанції  невірно встановлено фактичні обставини справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.
Тому, керуючись ст.ст. 272, 288, 308, 310, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області – задовольнити.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2021 року – скасувати.
Задовольнити позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.
Примусово видворити ОСОБА_1 за межі України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.