ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/15328/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М. – головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М.,

за участю секретаря судового засідання – Охоти В.Б.,

представників учасників справи:
позивача – Мещанінов А.М., Рудик Е.Г.,
відповідача – Ніколова В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан"

на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Кравчук Г.А., Козир Т.П., Коробенко Г.П.
від 18.03.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан"
до Міністерства оборони України
про зобов`язання прийняти товар.

Розпорядженням Заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 30.06.2021 № 29.3-02/1701, у зв`язку з відпусткою судді Кролевець О.А., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/15328/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 30.06.2021 для розгляду справи № 910/15328/20 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у складі: Губенко Н.М. – головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.А.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про зобов`язання Міністерства оборони України виконати умови договору № 286/1/19/39 від 21.11.2019, а саме, прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" товар – оливу моторну універсальну "АРІАН ДИЗЕЛЬ ПРЕМІУМ" SAE 15W-40, API CI-4/SL в кількості 40 тонн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання з прийняття товару за укладеним між сторонами договором про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) (моторні та трансмісійні оливи), для техніки спеціального призначення (за кошти державного бюджету України) від 21.11.2019 № 286/1/19/39.    

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

21 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" (надалі - Постачальник) та Міністерством оборони України (надалі - Замовник) укладено договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) (моторні та трансмісійні оливи), для техніки спеціального призначення (за кошти державного бюджету України) № 286/1/19/39 (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язався поставити у 2019 році мастильні засоби (09210000-4) (лот 3: (09211100-2) моторні оливи (олива моторна 15w40 API CI-4/SL), а саме: олива моторна універсальна "Аріан дизель преміум" SAE 15W-40, API CI-4/SL) (далі - продукція) для потреб Замовника згідно з специфікацією, а Замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно зі специфікацією. 

Згідно з наведеною у Договорі специфікацією продукцією визначено: олива моторна універсальна "Аріан дизель Преміум" SAE 15W-40, API CI-4/SL (61-000-7024, ТУ У 20574128.002-98 зі зм. № 1-5, у кількості 40 тонн. Строк постачання - до 10.12.2019, загальна вартість продукції складає 1  495 200,00 грн.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що одержувачами продукції є військові частини, склади (бази) пального, центри забезпечення пальним (далі - одержувачі Замовника) згідно з рознарядками Замовника, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 2.4 Договору контроль за якістю продукції здійснюється відповідно до Інструкції з контролю якості пально-мастильних матеріалів, спеціальних рідин та компонентів ракетного палива у Збройних Силах України, введеної в дію наказом Міністра оборони України від 16.12.2011 № 777.

Відповідно до пункту 4.1 Договору розрахунок за фактично поставлену продукцію здійснюється протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим Договором.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний надати Замовнику після постачання продукції наступні документи: (пункт 4.2.1) рахунок-фактуру на відвантажену продукцію; (пункт 4.2.2) акт приймання - передачі (додаток № 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440); (пункт 4.2.3) видаткову накладну; (пункт 4.2.4) повідомлення-підтвердження (додаток № 12.4 до Договору), яке оформлюється одержувачем Замовника; (пункт 4.2.5) копію паспорту якості на відвантажену продукцію; (пункт 4.2.6) акт прийому-передачі продукції (додаток № 12.3 до Договору).

Пунктом 5.1 Договору сторонами узгоджено, що Постачальником здійснюється поставка продукції на умовах DDP до складу Замовника, відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року, згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів установлених діючими технічними умовами. 

Згідно з пунктом 5.2 Договору постачання продукції одержувачам Замовника здійснює Постачальник виключно за номенклатурою, у кількостях, в строки та за адресами, що зазначені в рознарядках Замовника.

Відповідно до пункту 5.4 Договору продукція, яка буде поставлена без згоди Замовника, з порушенням положень Договору (у тому числі в більшій кількості, ніж зазначено у специфікації Договору) чи поставлена, якщо одержувач Замовника відмовився від її прийняття, приймається одержувачем Замовника на відповідальне зберігання за винятком випадків, коли відповідно до вимог законодавства одержувач Замовника вправі відмовитися приймати її від органів транспорту. Всі витрати пов`язані з відповідальним зберіганням такої продукції відшкодовуються за рахунок Постачальника. Постачальник зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня отримання письмового повідомлення від Замовника (одержувачів Замовника) про прийняття продукції на відповідальне зберігання, розпорядитися не прийнятою до використання одержувачем Замовника продукцією.

Умовами пункту 6.1.2 Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний забезпечити приймання продукції, згідно з специфікацією, одержувачем Замовника, як тільки Постачальник належним чином надасть її для приймання на умовах Договору.

В силу положень пункту 6.3.2 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити постачання продукції, згідно з специфікацією та якість якої відповідає умовам, установленим розділом ІІ Договору. 

Пунктом 6.3.4 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний надати продукцію для приймання одержувачу Замовника разом з усіма документами, в тому числі товарно-транспортними накладними (у разі постачання продукції залізничним транспортом - залізничними накладними) необхідними для того, щоб прийняти продукцію на умовах Договору.

Відповідно до пункту 10.1 Договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. 

Згідно з пунктом 11.4 Договору зміни і доповнення до цього Договору здійснюються тільки у письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових угод, які додаються до Договору та будуть його невід`ємними частинами. 

В матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами додаткової угоди про внесення змін до Договору щодо продукції, яка має бути поставлена за Договором.

Додатком № 12.1 до Договору визначено, що прийняття продукції за кількістю та якістю (за встановленими документами) здійснюється одержувачем Замовника в присутності представника Постачальника та оформлюється актом, який складає одержувач Замовника у термін до 3 діб після прибуття продукції до місця поставки. Належним чином оформлені документи, зазначені у пункті 4.2 Договору, є підтвердженням прийняття продукції. У випадку, коли буде встановлено порушення якості продукції, Замовник пред`являє претензію стороні, що порушила законні інтереси Замовника (одержувача Замовника).

Додатком № 12.2 до Договору (рознарядка на постачання), передбачено, що продукція підлягає поставці у строк до 10.12.2019 включно наступним одержувачам: до військової частини А 1361 у м. Харкові, у кількості 15 тонн; до військової частини НОМЕР_1 у м. Нікополь, у кількості 15 тонн; до військової частини НОМЕР_2 у с. Костянтинівська, Миколаївська область, у кількості 5 тонн; до військової частини НОМЕР_3 м. Гнівань, Вінницька область, у кількості 5 тонн. 

На виконання умов Договору, Постачальником здійснено поставку продукції до військових частин, що підтверджується товарно-транспортними накладними, які підписані такими військовими частинами, а саме: від 09.12.2019 ТТН № 216 - військовій частині НОМЕР_2 , від 09.12.2019 ТТН № 215 від 09.12.2019 - військовій частині НОМЕР_3 , від 09.12.2019 ТТН № 214 - військовій частині НОМЕР_1 та від 09.12.2019 ТТН № 213 - військовій частині А 1361.

Акти приймання-передачі продукції у відповідності до положень додатку № 12.1 до Договору одержувачами Замовника у встановлений термін, до 3-х діб, не оформлено. Будь-яких зауважень чи претензій щодо якості та кількості    поставленої продукції від Замовника в момент поставки не пред`являлося.

Відповідач повідомив позивача про те, що ним поставлено іншу оливу та гіршої якості. Так, замість оливи моторної універсальної "Аріан дизель преміум" SAE 15W-40, АРІ CI-4/SL виготовленої за ТУ У 20574128.002-98 зі зм. №1-5, позивач поставив оливу виготовлену за тими же ТУ, але відповідно до змін №1-6.

На замовлення Постачальника Приватним підприємством "Дісма" проведено експертизу оливи та складено експертний висновок від 18.12.2019 з доповненням до експертного висновку, відповідно до якого було встановлено, що олива моторна універсальна "Аріан дизель преміум" SAE 15W-40, АРІ CI-4/SL виготовлена за ТУ У 20574128.002-98 зі зм. № 1-6, має покращену якість у порівняні з оливою моторною універсальною "Аріан дизель преміум" SAE 15W-40, АРІ CI-4/S виготовленою за ТУ У 20574128.002-98 зі зм. № 1-5. 

Позивач листом від 19.12.2019 № 1182/з повідомив відповідача про те, що поставлена продукція має покращену якість у порівнянні з продукцією, передбаченою до постачання за Договором, та заявлено пропозицією внести зміни до Договору, а саме, до пункту 1 Договору в частині постачання продукції згідно з специфікацією ТУ У 20574128.002-98 зі змінами 1-6, замість змін 1-5.

Відповідач листом від 28.12.2019 № 286/9/8223 повідомив позивача, про те що внесення змін до Договору на підставі статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є передчасним і повідомлено, що з метою визначення відповідності фізико-хімічних властивостей оливи моторної за ТУ У 20574128.002-98 зі зм. № 1-6 потребам в Збройних Силах України для застосування на техніці та озброєнні, Департаментом направлено надані позивачем документи для розгляду та опрацювання до Тилу Збройних Сил України.

Позивачем на підтвердження покращення якості поставленої продукції надано висновок Київської Торгово-промислової палати від 09.01.2020 № В-1834, відповідно до якого олива моторна універсальна "Аріан дизель преміум" SAE 15W-40, АРІ CI-4/S виготовлена за ТУ У 20574128.002-98 зі зм. № 1-6 має вищі значення щодо лужного числа, вмісту кальцію, цинку у порівнянні з оливою моторною універсальною "Аріан дизель преміум" SAE 15W-40, АРІ CI-4/S виготовленою за ТУ У 20574128.002-98 зі зм. № 1-5, що свідчить про її покращену якість.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/15328/20 позов задоволено. Зобов`язано Міністерство оборони України виконати умови договору № 286/1/19/39 від 21.11.2019, а саме: прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" товар - оливу моторну універсальну "Завод технічних масел "Аріан" SAE 15W-40, API CI-4/SL виготовлену за ТУ У 20574128.002-98 зі змінами № 1-6 в кількості 40 тонн. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що здійснена позивачем на виконання умов Договору поставка до військових частин продукції, яка має вищу якість, ніж продукція, зазначена у специфікації до Договору, з огляду на приписи пункту 3 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (покращення якості предмета закупівлі, що не призвело до збільшення суми, визначеної в Договорі) є безумовною підставою для прийняття відповідачем цієї продукції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі № 910/15328/20 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що 

- за відсутності укладеної між сторонами додаткової угоди про внесення змін до Договору щодо продукції, яка має бути поставлена за Договором, у відповідача відсутні підстави для прийняття продукції, яка не відповідає умовам Договору.

- враховуючи встановлені обставини щодо невідповідності поставленої позивачем відповідачу спірної продукції вимогам щодо асортименту та якості, визначеним у специфікації до Договору та ідентичним їм умовам в оголошенні про проведення відбору учасників на закупівлю мастильних засобів (09210000-4) (моторні та трансмісійні оливи), позовні вимоги не підлягають задоволенню.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Доводи інших учасників справи

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у даній справі.

Підставою касаційного оскарження судового рішення Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" зазначило пункти 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- застосування судом апеляційної інстанції вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 № П-7 без урахування висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 915/78/18;

- застосування судом апеляційної інстанції частин 1 та 2 статті 651 Цивільного кодексу України без урахування висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 та постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/22259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/22454/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17, 02.10.2018 у справі № 910/21033/17, від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 19.02.2019 у справі № 910/4427/18, від 03.12.2019 у справі № 910/5001/19, від 17.03.2020 у справі № 911/1102/19 та від 25.06.2020 у справі № 910/2683/19;

- відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідач відзив на касаційну скаргу не надав, що відповідно до частини 3 статті 295 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судових рішень.

5. Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Однією з підстав касаційного оскарження Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" визначило пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що суд апеляційної інстанції застосував вимоги: Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 № П-7 без урахування висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 915/78/18; частин 1 та 2 статті 651 Цивільного кодексу України без урахування висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 та постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/22259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/22454/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17, від 02.10.2018 у справі № 910/21033/17, від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 19.02.2019 у справі № 910/4427/18, від 03.12.2019 у справі № 910/5001/19, від 17.03.2020 у справі № 911/1102/19 та від 25.06.2020 у справі № 910/2683/19.

Суд відхиляє такі доводи скаржника, з огляду на таке.

Пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже, відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Визначення подібності правовідносин міститься у правових висновках, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27 березня 2020 року у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин та об`єкт (предмет). 

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/17, пункт 40 постанови від 25 квітня 2018 року у справі №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені у постановах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13 вересня 2017 року у справі № 923/682/16.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15ц).

Так, у справі № 915/78/18 Товариство з обмеженою відповідальністю "Коприг" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості у розмірі 285 120,00 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору про на постачання товару від 04.09.2017 № 53-123-01-17-03610 в частині оплати отриманої продукції. Залишаючи без змін рішення Господарського суду Миколаївської області  від 03.08.2018 та  постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 про задоволення позовних вимог у справі № 915/78/18, Верховний Суд погодився із судами першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заявленої до стягнення заборгованості, за відсутності жодних заперечень з боку відповідача при прийманні продукції відносно кількості, якості, асортименту та комплектності товару як в момент отримання товару на складі, так і в розумний строк, визначений умовами договору, і в строки, передбачені нормами Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 № П-7, застосування яких узгоджено у договорі поставки, а також заперечень щодо неналежного виконання позивачем його договірних зобов`язань за договором на постачання товару від 04.09.2017 № 53-123-01-17-03610, в асортименті, кількості, в строки, за ціною та якісними характеристиками, які б були направлені йому в передбачений термін належними засобами зв`язку.

На відміну від справи № 915/78/18, у справі, яка переглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що поставлена позивачем відповідачу продукція не була прийнята останнім, оскільки продукція не відповідає вимогам щодо асортименту та якості, визначеним у специфікації до Договору, та наявності заперечень відповідача щодо асортименту та якості поставленої позивачем продукції.

Крім того, умовами Договору сторонами визначено, що контроль за якістю продукції здійснюється відповідно до Інструкції з контролю якості пально-мастильних матеріалів, спеціальних рідин та компонентів ракетного палива у Збройних Силах України, введеної в дію наказом Міністра оборони України від 16.12.2011 № 777, а приймання-передача майна здійснюється відповідно до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440.

Тобто правовідносини у справі № 915/78/18 та у даній справі № 910/15328/20 не є подібними.

Щодо посилань скаржника на постанови Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 та постанови Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/22259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/22454/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17, від 02.10.2018 у справі № 910/21033/17, від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 19.02.2019 у справі № 910/4427/18, від 03.12.2019 у справі № 910/5001/19, від 17.03.2020 у справі № 911/1102/19 та від 25.06.2020 у справі № 910/2683/19, Суд зазначає таке.

У справі № 6-75цс13 предметом спору було розірвання договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу, припинення права власності на квартиру, зобов`язання повернути квартиру та визнання права  власності на квартиру.

У справі № 910/22259/17 предметом спору було розірвання договору поруки.

У справі № 910/22454/17 предметом спору було розірвання договору поруки.

У справі № 910/20932/17 предметом спору було розірвання договору поруки.

У справі № 910/21033/17 предметом спору було розірвання договору поруки.

У справі № 910/3568/18 предметом спору було розірвання договору поруки.

У справі № 910/4427/18 предметом спору було розірвання договору поруки.

У справі № 910/5001/19 предметом спору було розірвання договору поруки.

У справі № 911/1102/19 предметом спору було розірвання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, що підлягає продажу за конкурсом та повернення у державну власність предмета такого договору - об`єкта незавершеного будівництва.

У справі № 910/2683/19 предметом спору було розірвання договору про надання комплексних послуг та стягнення коштів, сплачених за цим договором.

Натомість предметом спору у даній справі № 910/15328/20 є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" про зобов`язання Міністерства оборони України виконати умови договору № 286/1/19/39 від 21.11.2019, а саме, прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" товар – оливу моторну універсальну "АРІАН ДИЗЕЛЬ ПРЕМІУМ" SAE 15W-40, API CI-4/SL в кількості 40 тонн. Тобто вимоги про розірвання Договору не було.

Відтак, предмети спорів у справах № 6-75цс13, № 910/22259/17, № 910/22454/17, № 910/20932/17, № 910/21033/17, № 910/3568/18, № 910/4427/18, № 910/5001/19, № 911/1102/19,  № 910/2683/19 та у даній справі № 910/15328/20 є відмінними, та, відповідно, є відмінними підстави позовів та зміст позовних вимог.

Таким чином, правовідносини у справах № 6-75цс13, № 910/22259/17, № 910/22454/17, № 910/20932/17, № 910/21033/17, № 910/3568/18, № 910/4427/18, № 910/5001/19, № 911/1102/19,  № 910/2683/19 та у даній справі № 910/15328/20 не є подібними, у розумінні критеріїв подібності.

У касаційній скарзі, посилаючись на підставу касаційного оскарження, встановлену в пункті 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Надаючи оцінку аргументам касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, необхідно зазначити таке.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до пункту 11.4 Договору зміни і доповнення до цього Договору здійснюються тільки у письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових угод, які додаються до Договору та будуть його невід`ємними частинами.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами додаткової угоди про внесення змін до Договору щодо продукції, яка має бути поставлена за Договором.

Як зазначалось вище, предметом спору у даній справі № 910/15328/20 є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" про зобов`язання Міністерства оборони України виконати умови договору № 286/1/19/39 від 21.11.2019, а саме, прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" товар – оливу моторну універсальну "АРІАН ДИЗЕЛЬ ПРЕМІУМ" SAE 15W-40, API CI-4/SL в кількості 40 тонн, а не вимоги про внесення змін до Договору у судовому порядку.

Враховуючи викладене, Суд зазначає, що у даному випадку, враховуючи підстави позову та встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, у Суду відсутні підстави для формування висновку у даній справі щодо питання застосування норм права, зазначених скаржником.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними (пункт 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі № 910/15328/20 з підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, та залишення касаційної скарги в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі № 910/15328/20 з підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для її скасування.

7. Судові витрати

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору за подання касаційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційне провадження у справі № 910/15328/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 з підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити. 

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі № 910/15328/20 з підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі № 910/15328/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                   Н.М. Губенко

Судді                                                                                               С.В. Бакуліна
                                                                                                          
                                                                                                        О.М. Баранець