УХВАЛА

02 вересня 2021 року 
Київ

справа №9901/344/21
адміністративне провадження №П/9901/344/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - судді Мороз Л.Л.,
суддів: Бевзенка В.М., Желєзного І.В., Рибачука А.І., Стеценка С.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження заяви про самовідвід суддів Мороз Л.Л., Желєзного І.В. та Рибачука А.І. від розгляду адміністративної справи №9901/344/21 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення та ухвали, -
ВСТАНОВИВ :
31 серпня 2021 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просить скасувати рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 21 квітня 2021 року №907/3дп/15-21 «Про відмову у притягненні судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності», а також ухвалу члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 від 18 червня 2021 року №3155/0/18-21, якою скаргу ОСОБА_1 на рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 21 квітня 2021 року    №907/3дп/15-21 залишено без розгляду та повернуто скаржнику.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2021 року для розгляду вказаної справи визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача (головуючого судді) Мороз Л.Л., суддів: Бевзенка В.М., Желєзного І.В., Рибачука А.І.,     Стеценка С.Г.
До відкриття провадження у справі судді Мороз Л.Л., Желєзний І.В. та Рибачук А.І. подали заяви про самовідвід. 
Суддя Мороз Л.Л. свою заяву обґрунтовує тим, що відповідачем у даній справі є Вища рада правосуддя, а ухвалою Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 28.10.2020, залишеною без змін рішенням Вищої ради правосуддя від 28.01.2021, її притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Процес судового оскарження рішення триває шляхом подання відповідної скарги до Великої Палати Верховного Суду.
Крім того, ухвалою Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 30.06.2021   №1425/3дп/15-21 відносно неї відкрито дисциплінарну справу за скаргою ОСОБА_4 .
Суддя Желєзний І.В. свою заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 30.06.2021 №1425/3дп/15-21 відносно нього відкрито дисциплінарну справу за скаргою ОСОБА_4 .
Суддя Рибачук А.І. свою заяву обґрунтовує тим, що відповідачем у даній справі є Вища рада правосуддя, а ухвалою Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 28.10.2020, залишеною без змін рішенням Вищої ради правосуддя від 28.01.2021, його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Процес судового оскарження рішення триває шляхом подання відповідної скарги до Великої Палати Верховного Суду.
При цьому судді зауважили, що вказані обставини не впливають на їх неупередженість при розгляді цієї справи і не свідчать про особисту зацікавленість в результаті її розгляду. Однак, для того, щоб у сторін не виникало сумнівів у неупередженості та безсторонності суду, який розглядає дану справу, вважають за доцільне заявити самовідвід.
Обговоривши доводи заяв, колегія суддів виходить з такого.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Згідно із частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.
Головна мета відводу - це гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.
Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).
У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10.06.1996, § 32 , Звіти 1996-III).
У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється". На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26.10.1984, § 26, Серія А, № 86).
Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо самовідводу.
З метою недопущення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності складу суду при розгляді адміністративної справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяви суддів Мороз Л.Л., Желєзного І.В. та Рибачука А.І. про самовідвід підлягають задоволенню.
Суд також враховує, що за аналогічних підстав були задоволені заяви про самовідвід, зокрема, згідно з ухвалами Касаційного адміністративного суду: від 01.03.2019 у справах №9901/777/18 та  №9901/979/18, від 18.03.2019 у справі №9901/140/19, від 21.10.2019 у справі № 9901/517/18 та за схожих обставин, зокрема, згідно з ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2018 у справі №П/800/534/17.
Керуючись статтями 31, 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяви суддів Мороз Л.Л., Желєзного І.В. та Рибачука А.І. про самовідвід.
Відвести суддів Мороз Л.Л., Желєзного І.В. та Рибачука А.І. від участі у розгляді позову №9901/344/21.
Передати матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення та ухвали до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

_______________________

_______________________

_______________________

_______________________

_______________________

Л.Л. Мороз
В.М. Бевзенко
І.В. Желєзний
А.І. Рибачук
С.Г. Стеценко,
Судді Верховного Суду