Ухвала
10 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 127/4629/17
провадження № 61-14028ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року, постанову Верховного Суду від 04 липня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про визнання недійсними договору позики та додаткової угоди до нього, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом 
до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» (далі - ТОВ «Органік Плюс»), в якому просила визнати недійсними договір позики б/н від 01 березня 2013 року, що укладений між 
ОСОБА_3 та ТОВ «Органік Плюс», щодо позики у розмірі 962 000 грн, та додаткову угоду від 06 березня 2013 № 1 до договору позики 
від 01 березня 2013 року, укладену між цими ж сторонами, у зв`язку з їх фіктивністю.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року та постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року, позов задоволено. Визнано недійсними договір позики б/н 
від 01 березня 2013 року, що укладений між ОСОБА_3 та 
ТОВ «Органік Плюс» на суму 962 000 грн, і додаткову угоду від 06 березня 2013 року № 1 до договору позики від 01 березня 2013 року, укладену 
між ОСОБА_3 та ТОВ «Органік Плюс», у зв`язку з їх фіктивністю. Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.
11 червня 2021 року ОСОБА_1 , як особа, яка не приймала участі 
у справі, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року 
та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 липня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Органік Плюс» про визнання недійсними договору позики та додаткової угоди 
до нього закрито.
Поновлено дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області 
від 08 листопада 2017 року.
16 серпня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року, постанову Верховного Суду 
від 04 липня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду 
від 15 липня 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, визначають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки рішення Вінницького міського суду Вінницької області 
від 08 листопада 2017 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
не було переглянуто в апеляційному порядку по суті позовних вимог, а ухвалою суду апеляційної інстанції від 07 грудня 2017 року рішення суду було залишено без змін (не приймалось нове судове рішення щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків заявниці), виключається можливість перегляду цих судових рішень у касаційному порядку.
Отже, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою            ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року слід відмовити на підставі  пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки касаційну скаргу в цій частині подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року за апеляційними та касаційними скаргами ОСОБА_3 
та ТОВ «Органік Плюс» ухвалою Апеляційного суду Вінницької області 
від 07 грудня 2017 року та постановою Верховного Суду від 04 липня 
2018 року залишено без змін.
Учасники справи не наділені правом на касаційне оскарження постанов Верховного Суду. У постанові від 04 липня 2018 року Верховний Суд зазначив про неможливість її оскарження, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 . Вінницький апеляційний суд ухвалив 15 липня 2021 року постанову.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Суд апеляційної інстанції встановив, що предметом спору у цій справі 
є визнання недійсними договору позики б/н від 01 березня 2013 року, 
що укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Органік Плюс» на суму            962 000 грн, та додаткової угоди від 06 березня 2013 № 1 
до договору позики від 01 березня 2013 року, а ОСОБА_1 
не виступала його стороною, а є учасником ТОВ «Органік Плюс».
За договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється (постанова ВП ВС від 08 жовтня 2019 року у справі                               № 916/2084/17).
Встановивши вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення суду першої інстанції, ухвалене                  08 листопада 2017 року, не може вважатись таким, яким вирішено питання 
про права та обов`язки ОСОБА_1 , отже апеляційне провадження у справі підлягає закриттю.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування 
чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні  постанови від 15 липня 2021 року, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.
Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги 
ОСОБА_1 та змісту постанови суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на постанову Вінницького апеляційного суду від 15 липня 2021 року є необґрунтованою.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України, статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року, постанову Верховного Суду від 04 липня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 липня 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про визнання недійсними договору позики та додаткової угоди 
до нього - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович