КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  
Апеляційне провадження                                                                                                                                                                        
№ 22-ц/824/7952/2021                                                                                               
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

13 липня 2021року                                                                       місто Київ
                                                                                            справа № 761/47759/19
                            
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   головуючого судді: Борисової О.В.
                     суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
                  за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року про відмову у задоволенні заяви, постановлену під головуванням судді Фролової І.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, заінтересовані особи: боржник Кредитна спілка «КС Володар», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов Андрій Валерійович, ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення грошових коштів,-
 
                                              В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2020 року стягувач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про звернення стягнення на грошові кошти особи, яка має заборгованість перед боржником в порядку ст.440 ЦПК України, в якій просила:
звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 1 167 788,28 грн., що належать ОСОБА_3 , який має заборгованість перед Кредитною спілкою «КС Володар», що підтверджена рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у справі №753/10678/19, в рахунок задоволення її вимог до Кредитної спілки «КС Володар» по виконавчому провадженню №62988631;
звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 1 526 279,06 грн., що належать ОСОБА_3 , який має заборгованість перед Кредитною спілкою «КС Володар», що підтверджена рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року у справі №753/5063/19, в рахунок задоволення її вимог до Кредитної спілки «КС Володар» по виконавчому провадженню №62988631;
звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 335 161,02 грн., що належать      ОСОБА_3 , який має заборгованість перед Кредитною спілкою «КС Володар», що підтверджена рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року у справі №753/10675/19, в рахунок задоволення її вимог до Кредитної спілки «КС Володар» по виконавчому провадженню №62988631.
В мотивування вимог посилалася на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. перебуває виконавче провадження №62988631 відкрите 08 вересня 2020 року на підставі виконавчого листа, виданого 18 серпня 2020 року Шевченківським районним судом міста Києва у справі №761/47759/19 про стягнення з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 8 832 759,73 грн., що складається з:
283940,13 грн. неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28 грудня 2015 року;
35479,29 грн. несплачених відсотків на внесок по договору №ДВ-815 від 28 грудня 2015 року;
20630,39 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28 грудня 2015 року;
57927,51 грн. інфляційних втрат на суму неповернутого внеску по договору №ДВ815 від 28 грудня 2015 року;
7530092,25 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28 грудня 2015 року;
27135,89 грн. неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28 грудня 2015 року;
54,42 грн. несплачених відсотків на внесок по договору №ДВ-816 від 28 грудня 2015 року;
2375,31 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28 грудня 2015 року;
8132,85 грн. інфляційних втрат на суму неповернутого внеску по договору №ДВ- 816 від 28 грудня 2015 року;
866991,69 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28 грудня 2015 року.
Посилалась на те, що вказаний виконавчий лист виданий 18 серпня 2020 року на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі №761/47759/19.
Зазначала, що рішення суду набрало законної сили, проте боржником не виконується.
Вказувала, що з Єдиного державного реєстру судових рішень їй стало відомо про наявність заборгованості інших осіб перед боржником - Кредитною спілкою «КС Володар», яка підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили:
рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у справі №753/10678/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «КС Володар» заборгованості за кредитним договором №ДЗ-2544.3 від 25 листопада 2016 року, у розмірі 1150530,33 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 17257,95 грн., всього 1167788,28 грн.;
рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30січня 2020 року у справі №753/5063/19 про стягнення з ОСОБА_3  на користь Кредитної спілки «КС Володар» заборгованості за кредитним договором в сумі 1503723,21 грн. та судові витрати в сумі 22555,85 грн., всього 1526279,06 грн.;
рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року у справі №753/10675/19  про стягнення з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «КС Володар» заборгованості за кредитним договором №ДЗ-2545.3 від 25 листопада 2016 року у сумі 330207,90 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 4953,12 грн., загалом 335161,02 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником залишено без задоволення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник стягувача    ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права,необґрунтованість, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити  повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що як свідчить зміст наданих заявником судових рішень в процесі розгляду справ №753/10678/19, №753/5063/19 та №753/10675/19 судами встановлено факт існування заборгованості у ОСОБА_3 перед Кредитною спілкою «КС Володар» та її розмір.
Посилався на те, що станом на день подання до Шевченківського районного суду міста Києва заяви ОСОБА_1 в порядку ст.440 ЦПК України визначені цивільним процесуальним законодавством строки подання апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва у справах №753/10678/19, №753/5063/19 та №753/10675/19 сплинули.
Зазначав, що ні веб-портал «Судова влада України», ні ЄДРСР не містять відомостей щодо подання апеляційних скарг на вказані вище судові рішення.
Вказував, що у зв`язку з цим наявні усі підстави для твердження про набрання законної сили рішеннями Дарницького районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у справі №753/10678/19, від 30 січня 2020 року у справі №753/5063/19 та від 02 червня 2020 року у справі №753/10675/19.
Посилався на те, що Шевченківський районний суд міста Києва прийшов до помилкового висновку про не надання ОСОБА_1 будь-яких доказів на підтвердження викладених в заяві відомостей щодо винесення судами судових рішень, які набрали законної сили, які б підтверджували наявність заборгованості інших осіб перед боржником  Кредитною спілкою «КС Володар».                         
Зазначав, що посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на те, що ОСОБА_1 не надано доказів того, що у боржника наразі відсутнє майно, на яке за законом можливе звернути стягнення, а також що із заяви не вбачається вжиття приватним виконавцем заходів щодо отримання відмови банку в належному виконанні вимоги приватного виконавця, слід зазначити, що положення ст.440 ЦПК України не містять вимог, які передбачають в якості передумови для подання стягувачем заяви на підставі ст.440 ЦПК України та її задоволення судом: відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення; вжиття приватним виконавцем заходів щодо отримання відмови банку в належному виконанні вимоги приватного виконавця.     
Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.
У судовому засіданні апеляційного суду представник стягувача          ОСОБА_1 - ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.
Боржник КС «КС Володар», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В., ОСОБА_3. у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог заяви та не встановлення в ході розгляду справи обставин, які б давали можливість застосувати положення ст.440 ЦПК України при вирішенні даної справи і звернути стягнення на грошові кошти саме таким чином, як просить стягувач у своїй заяві.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає  встановленим обставинам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги його не спростовують, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 8 832 759,73 грн., що складається з:
283940,13 грн. неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28 грудня 2015 року;
35479,29 грн. несплачених відсотків на внесок по договору №ДВ-815 від 28 грудня 2015 року;
20630,39 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28 грудня 2015 року;
57927,51 грн. інфляційних втрат на суму неповернутого внеску по договору №ДВ815 від 28 грудня 2015 року;
7530092,25 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-815 від 28 грудня 2015 року;
27135,89 грн. неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28 грудня 2015 року;
54,42 грн. несплачених відсотків на внесок по договору №ДВ-816 від 28 грудня 2015 року;
2375,31 грн. 3% річних на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28 грудня 2015 року;
8132,85 грн. інфляційних втрат на суму неповернутого внеску по договору №ДВ- 816 від 28 грудня 2015 року;
866991,69 грн. пені на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» на суму неповернутого внеску по договору №ДВ-816 від 28 грудня 2015 року.
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь держави судовий збір у розмірі 10 510 грн.
18 серпня 2020 року Шевченківським районним судом містаКиєва на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. від 08 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження №62988631 з примусового виконання виконавчого листа №761/47759/19, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 18 серпня 2020 року про стягнення з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 8 832 759,73 грн.
З витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження щодо виконавчого провадження №62988631 вбачається, що 08 вересня 2020 року приватним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні були винесені також постанови про: стягнення з боржника основної винагороди, стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, арешт майна боржника, арешт коштів боржника, арешт коштів боржника, арешт коштів боржника, арешт коштів боржника та 29 жовтня 2020 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Звертаючись до суду з заявою про звернення стягнення на грошові кошти особи, яка має заборгованість перед боржником в порядку ст.440 ЦПК України представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2  вказував на те, що з Єдиного державного реєстру судових рішень стягувачу стало відомо про наявність заборгованості інших осіб перед боржником - Кредитною спілкою «КС Володар», яка підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили:
рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року у справі №753/10678/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «КС Володар» заборгованості за кредитним договором №ДЗ-2544.3 від 25 листопада 2016 року, у розмірі 1150530,33 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 17257,95 грн., всього 1167788,28 грн.;
рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30січня 2020 року у справі №753/5063/19 про стягнення з ОСОБА_3  на користь Кредитної спілки «КС Володар» заборгованості за кредитним договором в сумі 1503723,21 грн. та судові витрати в сумі 22555,85 грн., всього 1526279,06 грн.;
рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2020 року у справі №753/10675/19  про стягнення з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «КС Володар» заборгованості за кредитним договором №ДЗ-2545.3 від 25 листопада 2016 року у сумі 330207,90 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 4953,12 грн., загалом 335161,02 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 просила звернути стягнення на грошові кошти, які належать фізичній особі - боржнику ОСОБА_3 , заборгованість якого перед Кредитною спілкою «КС Володар» підтверджена судовими рішеннями у справах №753/10678/19,  №753/5063/19, №753/10675/19.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.440 ЦПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили. 
Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили. 
Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Завданнями виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судових рішень, та передбачених законодавством актів інших органів і посадових осіб. З метою забезпечення завдань і цілей виконавчого провадження Закон України «Про виконавче провадження» встановлює для виконавців ряд обов`язків щодо примусового виконання рішень, та передбачає комплекс повноважень, направлених на забезпечення ефективного і своєчасного вчинення виконавчих дій.
Відповідно до змісту ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.
Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.
Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку.
Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.
Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.
Диспозиції даних норм процесуального та матеріального права передбачають можливість звернення стягнення при виконанні виконавцем судових рішень чи рішень інших органів (посадових осіб) на грошові кошти не самого боржника, а на належні йому грошові кошти від інших осіб, які знаходяться на рахунках цих осіб в установах банку та інших фінансових установах.
Виходячи з системного аналізу статті 440 ЦПК України, вказана норма допускає особливий спрощений порядок звернення стягнення на грошові кошти осіб, що не є сторонами виконавчого провадження за наявності особливих обставин.
Так, згідно змісту цієї статті на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником допускається за наявності однієї з двох умов: 1) неоспорюваність зі сторони третьої особи боргу у встановленому розмірі перед боржником; або ж 2) наявності судового рішення про стягнення коштів з третьої особи на користь боржника, що набрало законної сили.
Тобто, при зверненні стягнення в порядку ст.440 ЦПК України необхідно встановити, що треті особи, які не є стороною виконавчого провадження, мають заборгованість перед боржником у виконавчому провадженні.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності  сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повина довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
За правилом ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог заяви до неї було долучено роздруківки рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень у справах №753/10678/19,  №753/5063/19, №753/10675/19 та роздруківки з сайту Судова влада України щодо стану справ №753/10678/19,  №753/5063/19, №753/10675/19.
Разом з тим, вказані роздруківки не є належними доказами того, що рішення у справах №753/10678/19,  №753/5063/19, №753/10675/19 набрали законної сили.
Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст.440 ЦПК України не містять вимог, які передбачають в якості передумови для подання стягувачем заяви на підставі ст.440 ЦПК України та її задоволення судом: відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення; вжиття приватним виконавцем заходів щодо отримання відмови банку в належному виконанні вимоги приватного виконавця, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що вищевказані судові рішення стосовно ОСОБА_3 набрали законної сили.
Крім того, з наданих заявником копій судових рішень у справах №753/10678/19,  №753/5063/19, №753/10675/19 вбачається, що відповідач зазначений як ОСОБА_1, його РНОКПП зазначений як НОМЕР_1 , місце проживання зазначено як НОМЕР_2 , а у роздруківках з сайту Судова влада України щодо стану справ №753/10678/19,  №753/5063/19, №753/10675/19 зазначено лише ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви      ОСОБА_1 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у порядку ст.440 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд надав відповідну правову оцінку.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
 
                                                  П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 14 липня 2021 року.
            
Головуючий:
 
Судді: