ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року                                                                          Справа №903/834/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Савченко Г.І. 

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 18.05.2021р. у справі № 903/834/20 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Слободян О. Г., судді Дем`як В.М., Кравчук А.М., повний текст складено  21.05.21р.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут"
про стягнення 361885905грн. 38коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.05.2021 у справі №903/834/20 заяву про забезпечення доказів повернуто заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут".

Не погодившись із винесеною ухвалою, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в які просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 18.05.2021 р. у справі № 903/834/20 та направити справу № 903/834/20 для продовження розгляду до суду  першої інстанції.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що положеннями ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" не встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 р. (головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А.) у справі №903/834/20 відкрито апеляційне провадження. Учасникам справи роз`яснено, що відповідно до ч. 13 ст. 8, ч.2 ст. 271, ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Волинської області від 18.05.2021 у справі №903/834/20 буде розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі в порядку письмового провадження без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи. 
Розпорядженням керівника апарату суду від 22.06.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) по справі № 903/834/20 - Миханюк М.В. у період з 22.06.2021 по 16.07.2021 включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 903/834/20.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/834/20 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. 
Розпорядженням керівника апарату суду від 23.06.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Саврія В.А. у період з 22.06.2021 р. по 23.07.2021 р. включно, перебування у відпустці судді-члена колегії Коломис В.В. у період з 22.06.2021 р. по 16.07.2021 р. включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі № 903/834/20.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/834/20 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О.,  суддя Павлюк І.Ю.,  суддя Савченко Г.І.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 р. колегією суддів для розгляду справи № 903/834/20 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О.,  суддя Павлюк І.Ю.,  суддя Савченко Г.І. прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут"  на ухвалу господарського суду Волинської області від 18.05.21р. у справі №903/834/20. 

Позивач не скористався наданим йому правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У ході апеляційного розгляду даної справи Північно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач - АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до ТОВ Волиньгаз Збут про стягнення 361 885 905 грн. 38коп. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 18-502-Н від 05.11.2018.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №903/834/20, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 14.12.2020 відкладено підготовче засідання на 12.01.2021; ухвалою суду від 12.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 15.02.2021; в судовому засіданні 15.02.2021 оголошено перерву до 16.02.2021.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ Волиньгаз збут від 11.01.2021 № VL-CK-1530 про зупинення провадження у справі №903/834/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 903/869/20; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2021 в режимі відеоконференції.
16.03.2021 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про колегіальний розгляд справи, в якому просив призначити колегіальний розгляд справи №903/834/20, яке його представник підтримав в судовому засіданні.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.03.2021 клопотання ТОВ Волиньгаз Збут від 16.03.2021 №VL2-CK-6848 про колегіальний розгляд справи задоволено, призначено у справі № 903/834/20 колегіальний розгляд справи.
Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 18.03.2021 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Костюк С. В., судді Дем`як В. М., Кравчук А. М.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.03.2021 прийнято справу до провадження в колегіальному складі суду зі стадії розгляду справи по суті, розгляд справи по суті призначено на 19.04.2021.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2021, у зв`язку з відставкою головуючої судді Костюк С.В., справа розподілена колегії суддів: головуюча суддя - Слободян О.Г., судді - Кравчук А.М., Дям`як В.М.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.04.2021 справу №903/834/20 прийнято до провадження у визначеному колегіальному складі суду зі стадії розгляду справи по суті.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.05.2021 розгляд справи №903/834/20  по суті призначено 18 травня 2021 р.
В судовому засіданні 18.05.2021 представник відповідача подав заяву про забезпечення доказів (вх.№01-70/10/21), в якій просив суд першої інстанції заяву про забезпечення доказів задовольнити, забезпечити докази шляхом витребування у АТ НАК "Нафтогаз України" коригуючого акту приймання-передачі природного газу від 28.02.2019 року до договору №18-502-Н від 05.11.2018 року та акт-розрахунок до коригуючого акту приймання-передачі природного газу до договору №18-502-Н від 05.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.05.2021 вище зазначену заяву  про забезпечення доказів у справі №903/834/20  повернуто без розгляду на підставі ч. 4 ст. 111 ГПК України.
В обґрунтування підстав для повернення суд першої інстанції зазначив, що відповідачем до заяви про забезпечення доказів не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору. 
Окрім того, заява про забезпечення доказів (вх.№01-70/10/21), подана заявником з порушенням строків передбачених ст. ст. 80, 81 ГПК УКраїни.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 ст. 4 Закону ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.
Так, зазначеним Законом визначено ставки судового збору за подання заяви про забезпечення доказів до суду загальної юрисдикції та до адміністративного суду.
Водночас, статтею 4 Закону не передбачена сплата судового збору за подання заяви про забезпечення доказів безпосередньо до господарського суду.
Отже, в даному випадку, має місце юридична колізія.
Принцип правової визначеності (певності) - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.
Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.
Зокрема, у справі "Новік проти України" (заява №48068/06, рішення від 18.12.2008) Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.
Відповідно до вимог принципу правової визначеності правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №911/1521/18.

Оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала господарського суду про повернення заяви про забезпечення доказів у зв`язку з несплатою заявником судового збору, колегія суддів зазначає, що у даному випадку, є наявною юридична колізія, у зв`язку з тим, що Господарський процесуальний кодекс України встановлює порядок, за яким при поданні заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом, а Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.
А тому, тлумачення норми права повинно бути здійснене на користь особи, яка подає заяву про забезпечення доказів, адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил щодо порядку і розміру сплати судового збору, то саме на неї покладаються негативні наслідки неможливості застосування ч. 3 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, оскаржувана ухвала господарського суду в цій частині постановлена з неправильним застосуванням норми матеріального права. 

Окрім того, судом першої інстанції було встановлено, що заява про забезпечення доказів шляхом витребування нових доказів була подана з порушенням строків передбачених ст.ст. 80, 81 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві поданій до Господарського суду Волинської області 18.05.2021 відповідач просив забезпечити докази шляхом витребування у АТ НАК "Нафтогаз України" коригуючого акту приймання-передачі природного газу від 28.02.2019 до договору №18-502-Н від 05.11.2018 та акт-розрахунок до коригуючого акту приймання-передачі природного газу до договору №18-502-Н від 05.11.2018.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків.
В силу приписів ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Частинами 1.3 ст.110 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим; заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Уданому випадку відповідна заява подається не позивачем, а відповідачем і у такій заяві відповідач просив суд витребувати в позивача коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2019 до договору №18-502-Н від 05.11.2018 та акт-розрахунок до коригуючого акту приймання-передачі природного газу до договору №18-502-Н від 05.11.2018.
У відповідності до ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Згідно ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Матеріали справи свідчать, що ухвалу про відкриття провадження у справі №903/834/20 від 16.11.2020 відповідач отримав 17.11.2020.
У вище зазначеній ухвалі запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову  не пізніше 15 днів з дня вручення даної ухвали.
Отже,  строк на подання відзиву на позовну заяву закінчився 02.12.2020.
Окрім того, ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №903/834/20 до судового розгляду по суті.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у заяві про забезпечення доказів, поданій до Господарського суду Волинської області 18.05.2021, відповідач не просив суд визнати поважними причини пропуску строку для подачі цієї заяви та поновити його.
Також в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач був позбавлений можливості реалізувати відповідне право у встановлений строк.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява про забезпечення доказів, як визначено ч. 1 ст.81 ГПК України повинна бути подана в строк, зазначений в частині третій статті 80 цього Кодексу, тобто разом із відзивом, якщо така заява заявлена з пропуском встановленого строку, суд залишає її без задоволення, крім випадку, коли особа, яка її подає, обґрунтує неможливість її подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до частини 4 статті 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи вищевикладене, приписи ст. 271, ч. 1, 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, мотивувальну частину ухвали Господарського суду Волинської області від 18.05.2021р. у справі №903/834/20 слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, у зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 18.05.2021р. у справі №903/834/20 задоволити частково.
2. Змінити мотивувальну частину ухвали Господарського суду Волинської області від 18.05.2021р. у справі №903/834/20 в редакції даної постанови. 
3. В решті ухвалу залишити без змін.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Справу №903/834/20 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "15" липня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                     Демидюк О.О. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.