ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 р. 	Справа № 440/2172/21	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. (постановлену суддею Бойко С.С.)   по справі № 440/2172/21 за позовом                     ОСОБА_1  до                    Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області,      третя особа                     Військова частина НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог,  просив: визнати  протиправною бездіяльність відповідача  щодо не нарахування та виплати учаснику бойових дій ОСОБА_1 в період з 2018  по 2020 роки, відповідно до ч. 5  ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій, визначеної  ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати  відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 2018 по 2020 роки,  відповідно до ч. 5  ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  щорічну разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій, визначеної  ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",  у відповідному році виплати, з урахуванням раніше виплачених сум, виплатити  18590 грн. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. адміністративний позов повернуто позивачу, оскільки ним пропущено строк звернення до суду без поважних причин та неможливо вирішення питання про роз`єднання позовних вимог на цій стадії.
Позивач, частково не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. в частині повернення позовної заяви в частині позовних вимог про: визнання   протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо не нарахування та виплати позивачу за 2020 рік, відповідно до ч. 5  ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити позивачу  за 2020 рік, відповідно до ч. 5  ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій, визначеної  ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених сум”, та направити справу   в частині вищевказаних позовних вимог до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції законодавства, а саме: Конституції України,           Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, Закону України “Про  загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність   висновків суду обставинам справи, оскільки про порушення своїх прав  позивач дізнався після ознайомлення з рішенням Верховного Суду від 29.09.2020 р. у зразковій справі № 440/2722/20. Крім того, суд першої інстанції не надав оцінку тому, що  позовні вимоги  включали зобов`язання  відповідача  нарахувати та  виплатити позивачу щорічну грошову допомогу  не тільки за 2018  та 2019 роки, а і  за 2020 рік.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно із ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги   підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву   ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду без поважних причин.
Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Частиною 1  статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки – це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Право на звернення до суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення “Голдер проти Великої Британії” від 21.02.1975 р., “Жоффр де ля Прадель проти Франції” від 16.12.1992 р.).
Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Відповідно до  ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122  Кодексу адміністративного судочинства України).
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає  Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Згідно із  ч. 4 ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі  Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  необхідно обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 р. у справі № 607/7919/17. 
Як вбачається з матеріалів справи, з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної разової допомоги за період з 2018 по 2020 рік позивач звернувся до суду 15.03.2021 р., тобто,  з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної разової допомоги за 2020 рік, позивач звернувся з дотриманням  шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції  помилково зробив висновок про неможливість виділення із позовних вимог ОСОБА_1 позовних вимог, що стоються спірних правовідносин щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової допомоги до 05 травня за 2020  рік, і висновок про необхідність повернення ОСОБА_1 позовної заяви в частині цих позовних вимог.
Відповідно до  ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи  порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача  щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової допомоги до 05 травня за 2020  рік порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. в цій частині з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи в цій частині позовних вимог.
В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р.  залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 205, 240, 243, 308, 320, 322, 325, 326,  328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. по справі № 440/2172/21 - скасувати в частині визнання       протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо не нарахування та виплати учаснику бойових дій ОСОБА_1 за 2020 рік щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 за 2020 рік щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",  у відповідному році виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.
В цій частині  справу № 440/2172/21 за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, направити до суду 1 інстанції для продовження       розгляду справи в цій частині позовних вимог.
В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 р. по справі  № 440/2172/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена  протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення шляхом подачі  касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова