КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Унікальний №№761/30375/13-ц                                                                                                           Головуючий в 1 інстанції - Сіромашенко Н.В.
№№22-ц/824/7430/2021                                                                                                                                      Доповідач - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
03 серпня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Немудрої Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року 
у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну стягувача у виконавчому провадженні,
 
встановив:
 
у вересні 2020 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вищевказаною заявою, просив замінити стягувача у виконавчому провадженні №44754582 з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , у зв`язку з досягненням нею повноліття.
Заява обґрунтована тим, що Шевченківським районним судом міста Києва 10 грудня 2013 року було видано судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання його доньки ОСОБА_3 , на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Остання досягла повноліття, тому він вважає, що має бути замінено сторону виконавчого провадження, оскільки він бажає погасити заборгованість за аліментами.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що ОСОБА_2 , штучно створюючи заборгованість по аліментам, намагається заволодіти його нерухомим майном.
Апелянт не заперечує про наявність в нього обов`язку утримувати дочку.
Однак, у нього є обґрунтовані припущення про те, що сплачені ним кошти ОСОБА_2 використає у власних інтересах, а не на потреби їх доньки. 
Вказує, що у судовому засідання, яке відбулося 18 березня 2021 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення заяви.
Отже, суд першої інстанції виніс рішення всупереч інтересам усіх сторін провадження, що є очевидним порушенням прав осіб.
Просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2013 року до повноліття дитини.
Виконавче провадження №44754582 з примусового виконання вищевказаного судового наказу перебуває у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується листом від 27 липня 2020 року за вих. №133746, адресованим ОСОБА_1 
ОСОБА_3 , на утримання якої були стягнуті аліменти, досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку відсутні передбачені законом підстави для процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення. 
З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження» унормовано, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно п.7 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Також, п.9 розділу ХVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років (ч.4 ст.194 СК України).
Згідно п.10 розділу ХVIІ інструкції у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.
Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначений ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження на її правонаступника.
Отже, нормами чинного законодавства передбачено порядок виконання рішення суду про стягнення аліментів та стягнення заборгованості з боржника по сплаті аліментів.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими що не впливають на правильність  висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу  Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року слід залишити без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 04 серпня 2021 року.

 
Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба