ПОСТАНОВА 
Іменем України

20 липня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 393/346/20
провадження № 22-ц/4809/892/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі судді Гершкула І.М. від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - 

встановив:

       У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на 11/25 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначив, що спадкоємцями першої черги є його брат - ОСОБА_3 та дружина його батька - ОСОБА_2 . 05.09.2018 ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Про смерть батька йому стало відомо 29.05.2020, оскільки він та його брат разом з батьком не проживали та стосунків не підтримували.
04.06.2020 він звернувся до Новгородківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, де заведена спадкова справа, із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.
Постановою Новгородківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 04 червня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 , у зв`язку з пропуском строку встановленого ст.1270 ЦК України. 
Вважає, що строк встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений ним з поважних причин, оскільки він проживає на великій відстані від місця проживання батька, а саме в м. Тернопілі, та не знав про його смерть.
Посилаючись на ці обставини, позивач просив визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Новгородківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4 .
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2021 року у задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та на порушення судом норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Судом встановлено, що батьками позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом про смерть №19 від 01.03.2018, який складено Новгородківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.5).
04.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Новгородківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 (а.с.10).
Постановою Новгородківської районної державної нотаріальної контори №02-14/257 від 04.06.2020 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, спадкоємцем до спадкового майна померлого є його дружина ОСОБА_2 (а.с.11).
На запит суду Новгородківською районною державною нотаріальною конторою надано лист №21/02-14 від 24.12.2020, яким повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу №128/2018. Матеріали спадкової справи свідчать, що після смерті ОСОБА_4 спадщину за законом прийняла дружина ОСОБА_2 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.89-109).
17.01.2003 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2 (а.с.120).
Паспорт позивача та витяг із будинкової книги свідчать, що ОСОБА_1 із 23.12.2014 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7, 121).
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).
Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонним; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховний Суд від таких висновків не відступав, про що свідчить практика застосування норм права у подібних правовідносинах, викладена у постановахвід 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16 (провадження № 61-1750св18); від 1 лютого 2018 року у справі № 712/656/15 (провадження № 61-23947св18), від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц (провадження № 61-200св18), від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 761/794/15-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначив те, що проживав на великій відстані від місяця проживання батька та не знав про його смерть.
Зазначені позивачем для визначення додаткового строку для прийняття спадщини обставини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами у розумінні положень статті 1272 ЦК, які б перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, зокрема за допомогою поштового зв`язку.
Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. 
Отже, суд першої інстанції при вирішенні справи правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.07.2021

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М.Дьомич