Дата документу 27.07.2021 Справа № 334/5038/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №334/5038/19 Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю. 
Провадження №22-ц/807/1765/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
27 липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів: 	Подліянової Г.С., Гончар М.С.,  Кочеткової І.В.,  	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії, - 

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії.

Позовні вимоги Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, обґрунтовує тим, що 12 лютого 2019 року працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснювалася перевірка дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312, за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_1 .

Перевіркою було встановлено, що споживач здійснив самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю ПАТ «Запоріжжяобленерго», з порушенням схеми обліку.

По даному факту порушення Правил на підставі п. 8.2.6 було складено Акт №00143549 від 12 лютого 2019 року.

Згідно п. 3.3 Методики, визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил і виписано рахунок на суму 22119.76 грн.

Відповідачем вартість не облікованої електричної енергії в сумі 22119.76 грн в добровільному порядку не сплачено.

З урахуванням зазначеного, ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, просило суд:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж суму боргу в розмірі 22119.76 грн за не обліковану електричну енергію.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2021 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж суму боргу у розмірі 22119 грн 76 коп. за не облікованою електричну енергію
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж судовий збір у розмірі 1921,00 гривня.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Запоріжжяобленерго» в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що сам по собі акт про порушення не є доказом порушень споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідні факти мають бути доведені на підставі належних та допустимих доказів. Акт про порушення було складено під час технічної перевірки, однак жодного самовільного підключення під час складання акту виявлено не було, з чого випливає недійсність акту про порушення і недостовірність викладених в ньому відомостей. Крім того, судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що ОСОБА_1 є власником ѕ частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , решта ј домоволодіння належить ОСОБА_2 . 

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. У зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального повадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 01 січня 2021 року це 227 000 грн (відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270,00 грн (2270,00 грн х 100 = 227 000 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову в даній справі становить 22119.76 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю – доповідача в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач належними та допустимими доказами довів порушення споживачем ПРРЕЕ, зафіксованих в акті від 12 лютого 2019 року №00143549, в той же час твердження відповідача, що самовільного підключення він не вчиняв і заявлена позивачем електрична розетка ніколи не існувала, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та за наявними письмовими доказами, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольнив позов у повному обсязі.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 12 лютого 2019 року при здійсненні рейдовою бригадою перевірки дотримання споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії, було виявлено порушення споживачем Правил. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення №00143549 від 12 лютого 2019 року. (а.с. 4).

В Акті про порушення №00143549 зафіксовано порушення споживачем пункту 5.5.5.20. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: здійснив самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ПАТ «Запоріжжяобленерго» - підключення безоблікової розетки. Точка самовільного підключення від неізольованих ввідних фазного та нульового проводів на ізоляторах на фасаді будинку. Контролер мав можливість виявити дане порушення без застосування спеціальних технічних засобів.

Виявлене порушення відображене в Акті про порушення № 00143549 на схемі електропостачання.

В Акті про порушення зазначено, що засідання комісії з розгляду акта буде проведено 18 березня 2019 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, каб. 105 о 10-00 год.

Акт про порушення №00143549 підписаний трьома представниками Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", двома свідками, Споживач ОСОБА_1 від підпису відмовився, зауважень до складеного акта не зазначив. (а.с.4-зворот).

18 березня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення №00143549 від 12 лютого 2019 року, на якому був присутній споживач ОСОБА_1 . Комісією прийнято рішення, оформлене протоколом №775, відповідно до якого визнано причетність споживача ОСОБА_1 до порушення. Виконано розрахунок за пів року, згідно ПРРЕЕ п.8.2.6. та Методики п. 3.3.а). Затверджено обсяг недооблікованої ел.енергії 11950 кВт на суму 22119.76 гривень.(а.с.5).

Протокол засідання комісії з розгляду Актів №775 від 18 березня 2019 року підписано споживачем ОСОБА_1 , який зазначив, що з вказаним актом не згоден, оскільки безоблікова розетка йому не відома. Копію протокола, квитанцію отримав особисто ОСОБА_1 18.03.2019. (а.с.5-зворот).

Згідно наданого позивачем Розрахунку обсягу та вартості електроенергії необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, складеного по Акту про порушення №00143549 від 12 лютого 2019 року, вбачається, що вказаний Розрахунок здійснено відповідно до вимог п. 3.3.а) Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії здійснено за 6 календарних місяців, що передували виявленню порушення. За вказаний період нараховано 11950 кВт/год на суму 22119,76 гривень. (а.с.6).

Як вбачається з роздруківки з програми ПАТ «Запоріжжяобленерго» M&I EnergySuite, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на імя ОСОБА_1 . (а.с.7).

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, положеннями Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про ринок електроенергії», Правилами користування електричною енергією (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 діючих з 11 червня 2018 року (далі – Правила) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Методика).

Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно зі статтею 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку тощо.

Частиною 3 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у вигляді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (надалі - ПРРЕЕ) врегульовано взаємовідносини, які виникають між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до п.1.1.2. ПРРЕЕ, акт про порушення – документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно; об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування;
контрольний огляд засобу комерційного обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів, зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів;
прихована електропроводка - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом комерційного обліку, яку представник електропостачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів під час попереднього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити;
самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення;
середньодобовий обсяг споживання - середня величина обсягу електричної енергії, яка спожита протягом однієї доби, визначена на підставі фактичного споживання за певний період часу;
технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності Кодексу комерційного обліку та відповідним нормативно-технічним документам стану вузла обліку електричної енергії (крім тих його характеристик та властивостей, забезпечення яких покладається на постачальника послуг комерційного обліку) та схеми його підключення, електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки вимірювання, а також з метою виявлення позаоблікових підключень;

Згідно підпункту 20 п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

У відповідності до п.п. З п.5.1.1. ПРРЕЕ, оператор системи має право проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.

Згідно пункту 5.5.7 ПРРЕЕ, споживач має забезпечити доступ персоналу оператора системи для виконання оперативних перемикань, відключень електроустановок оператора системи, обслуговування розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, протиаварійної системної автоматики, виконання робіт, пов`язаних зі спорудженням і ремонтом електричних мереж оператора системи, що розташовані на території споживача.

Відповідно до п.п. 12 п.5.1.1. ПРРЕЕ оператор системи має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.

Відповідно до пункту 8.2.4 ПРРЕЕ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Згідно з пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

За змістом пункту 8.2.6 ПРРЕЕ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ, у разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.

Відповідно до п. 8.4.1 ПРРЕЕ, оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.
У разі своєчасного (до виявлення порушення представниками оператора системи) письмового повідомлення споживачем оператора системи про виявлені ним пошкодження засобів вимірювальної техніки, пошкодження або зрив пломб (за умови відсутності явних ознак втручання в роботу засобів вимірювальної техніки) чи пошкодження індикатора (за умови наявності активного елемента індикатора) або спрацювання індикатора (за умови відсутності підтвердження заводом виробником індикатора факту його спрацювання внаслідок дії магнітного поля) положення цієї глави не застосовуються.
Відповідно до пп. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості іцодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Як встановлено судом першої інстанції, 12 лютого 2019 року представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» було здійснено перевірку дотримання споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії, було виявлено порушення споживачем Правил. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення №00143549 від 12 лютого 2019 року. (а.с. 4).

В Акті про порушення №00143549 зафіксовано порушення споживачем пункту 5.5.5.20. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: здійснив самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ПАТ «Запоріжжяобленерго» - підключення безоблікової розетки. Точка самовільного підключення від неізольованих ввідних фазного та нульового проводів на ізоляторах на фасаді будинку. Контролер мав можливість виявити дане порушення без застосування спеціальних технічних засобів.

Виявлене порушення відображене в Акті про порушення № 00143549 на схемі електропостачання.

Отже, Актом про порушення від 12 лютого 2019 року №00143549 було зафіксовано порушення, яке полягало у діях споживача, що призвели до зміни показів розрахункового приладу обліку, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ПАТ «Запоріжжяобленерго» - підключення безоблікової розетки.

З розрахунку, що доданий до рішення комісії від 18 березня 2019 року по розгляду акту про порушення №00143549 від 12 лютого 2019 року вбачається, що розрахунок був зроблений за 6 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення за період з 12 серпня 2018 року по 12 лютого 2019 року. За вказаний період нараховано 11950 кВт/год на суму 22119,76 гривень.

Таким чином, сума завданих збитків за необліковану енергію згідно Акта про порушення № 00143549 від 12 лютого 2019 року становить 22119,76 гривень.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Актом про порушення № 00143549 від 12 лютого 2019 року зафіксовано порушення, яке полягало у діях споживача, що призвели до зміни показів розрахункового приладу обліку, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ПАТ «Запоріжжяобленерго» - підключення безоблікової розетки. Точка самовільного підключення від неізольованих ввідних фазного та нульового проводів на ізоляторах на фасаді будинку. Контролер мав можливість виявити дане порушення без застосування спеціальних технічних засобів.

Зважаючи на предмет позову, визначальним у ньому є саме доведеність факту порушення Правил споживачем.

У межах даного предмета спору доказуванню підлягали обставини, пов`язані з конкретним порушенням Правил, дослідженню і оцінці підлягали такі докази, зокрема як: акт порушення, протокол засідання комісії, розрахунок суми збитків.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Ст. 79 ЦПК України, встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ,крім випадків, встановлених Кодексом. Ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт вважає, що акт про порушення № 00143549 від 12.02.2019 було складено з порушенням норм ПРРЕЕ та зазначає, що на час складання акту про порушення самовільне підключення було відсутнє, а технічна перевірка взагалі не проводилася.

Як встановлено судом першої інстанції, виходячи з показів свідка ОСОБА_3 , яка була у складі рейдової бригади та яка була присутня при складанні акту про порушення №00143549 від 12.02.2019, напередодні його складання при проведенні планових робіт пов`язаних з перевірками дотримання вимог ПРРЕЕ відпрацьовувалась вулиця, де мешкає відповідач. Рейдовою бригадою було виявлено на фасаді будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розетку, яка була підключена поза лічильником, тобто самовільне підключення. Зафіксувавши на телефон дане порушення, вони намагалися поспілкуватися з власником будинку, проте двері у будинок були зачинені. Для запобігання використання самовільного підключення за зазначеною адресою було припинено електропостачання на момент виявлення порушення. Після того, як споживач зв`язався з ними та вони приїхали до будинку та склали відповідний акт.

Акт про порушення № 00143549 від 12.02.2019 було складено у присутності відповідача, але від підписання акту він відмовився, тому акт про порушення було надіслано поштою.

Акт про порушення було складено по факту виявлення у споживача підключеної від ввідного проводу на фасаді будинку розетки яку було проведено до помешкання через дах будівлі.
Посилання відповідача на начебто не проведення технічної перевірки у помешканні та на той факт, що при цьому не було досліджено горище не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки виходячи із даних зазначених в акті про порушення № 00143549 від 12.02.2019 (схеми підключення з зазначеними вимірами перерізів проводів , а також всі дані лічильника на момент проведення перевірки, у тому числі покази лічильника, стану та номерів пломб), які зазначені в акті про порушення спростовують доводи відповідача з цього приводу.

В акті № 00143549 від 12.02.2019 зазначено про те,що контролер мав можливість виявити дане порушення. Виходячи з поняття контрольного огляду яким передбачено, що це є виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів впливу електричного/електромагнітного полей. зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів, вибачається, що порушення яке зазначено в акті про порушення можливо виявити візуально без використання спеціальних технічних засобів, що фактично і було зроблено працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго». Сам акт про порушення, як того вимагає п. 8.2.5 ПРРЕЕ було складено на місці виявлення порушення у присутності споживача.

Встановивши, що факт порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку підтверджується Актом про порушення, підписаним трьома представниками позивача, а також двома свідками, Споживач ОСОБА_4 від підпису відмовився, а також, що вказаний акт відповідає вимогам вищезазначених Правил та містить усі передбачені законодавством дані, необхідні та достатні для визначення обсягу і вартості необлікованої електричної енергії, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованих висновків про наявність правових підстав про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованої електричної енергії, визначеної відповідно до Методики на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено шляхом надання відповідних доказів обставин недотримання позивачем вимог ПРРЕЕ під час проведення перевірки та складання акта, а також не спростовано факту втручання в роботу пристрою, який дає можливість споживати необліковану електричну енергію.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач вчинив дії, які призвели до зміни показів розрахункового приладу обліку, а саме самовільне підключення електричної проводки до електромережі, що не є власністю ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку, у зв`язку з чим позивач обґрунтовано склав акт про порушення та нарахував до сплати 22119.76 грн на підставі п.8.2.6 ПРЕЕ.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд в оскаржуваному рішенні безпідставно посилався на докази, надані свідком ОСОБА_3 , яка була у складі рейдової бригади не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як показання свідків.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги показання свідків, які були надані на підтвердження наявності факту порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом при винесенні оскаржуваного рішення не було враховано, що ОСОБА_1 є власником ѕ частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а інша ј частина домоволодіння належить ОСОБА_2 , колегією суддів не беруться до уваги, оскільки на підтвердження вказаного відповідачем було надано копію технічного паспорту на житловий будинок станом на 07 грудня 2007 року, інших правовстановлюючих документів на житловий будинок ОСОБА_1 не надано (зокрема, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого можна було б встановити власників житлового будинку АДРЕСА_1 ). Крім того, Акт про порушення складено за особовим рахунком № НОМЕР_1 , а матеріалами справи підтверджено, що він відкритий на ім`я ОСОБА_1 . (а.с. 7).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками, обгрунтовано викладеними в рішенні суду першої інстанції, що самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, є самостійним порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме п. 5.5.5.20, що відображено в Акті про порушення №00143549 від 12 лютого 2019 року.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дана належна оцінка доказам у справі, вірно встановлено характер спірних правовідносин і обгрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованої електричної енергії, визначеної відповідно до Методики на підставі Акту про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил, оскільки останій є власником будинку та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до якого надавались послуги з електропостачання.

Інші наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони спростовуються викладеними обставинами, грунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права, та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Висновки суду щодо задоволення позовних вимог ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам. Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого у даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишається апеляційний судом без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України , апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2021 року у цій справі, залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 

Повна постанова складена 27 липня 2021 року.

Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С. 	Гончар М.С.	Кочеткова І.В.