Ухвала
01 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 214/2237/16-ц
провадження № 61-13673ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 25 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2016 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просили стягнути з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої затопленням 215 498,38 грн, інфляційні збитки на суму 109 998, 84 грн, компенсацію моральної шкоди 10 000,00 грн та судовий збір в сумі 2 706,18 грн на користь ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди 5 000,00 гривен та суму судового збору 1 099, 99 грн.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду спричинену затопленням у сумі 319 179,48 грн.
Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.
Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.
В іншій частині позову - відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, КП «Кривбасводоканал» оскаржило його в апеляційному порядку.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу КП «Кривбасводоканал» задоволено.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2021 року скасовано та постановлено нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП «Кривбасводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення відмовлено.
12 серпня 2021 року  ОСОБА_1 і ОСОБА_2  звернулися засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 25 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з ціною позову в розмірі 340 497,22 грн (215 498,38 грн + 109 998, 84 грн + 10 000,00 грн + 5 000,00 грн). 
Отже, справа № 214/2237/16-ц не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн). Справа № 214/2237/16-ц є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Касаційна скарга містить посилання заявника на підстави, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме справа має виняткове значення для учасників справи, які подають касаційну скаргу.
Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду осіб, які подали касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для учасників справи.
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
У зв`язку з відмовою у відкритті провадження не підлягає розгляду окреме клопотання заявників про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 25 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:	М. Є. Червинська  С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун