Постанова 
Іменем України 
 
05 липня 2021 року
м. Київ
справа № 659/1228/19 
провадження № 51-1496км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої  судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                                      ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
захисника (відеоконференція)                                      ОСОБА_6 
засудженої (відеоконференція)                                     ОСОБА_7 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 26 серпня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019230210000337, за  обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Правда Первомайського району АР Крим, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної  інстанцій обставини
Нижньосірогозький районний суд Херсонської області вироком від 26 серпня 2020 року визнав винуватою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів і призначив їй покарання: за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки. Вирішив питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком,  ОСОБА_7 , займаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку с. Степне АТ «Укрпошта», будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись матеріально-відповідальною посадовою особою, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, в порушення своїх посадових обов`язків на початку серпня 2019 року, але не раніше 04 серпня 2019 року, в денний час доби (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на робочому місці у відділенні поштового зв`язку АДРЕСА_2 , виконуючи свої прямі безпосередні посадові обов`язки, за відомостями № 1/6509 «На виплату соціальних субсидій на СГТП готівкою за червень 2019 року» за 2 доставною дільницею 74742 (встановленої форми В 1-М від 15.06.2019) ОСОБА_8 (3717 грн. 43 коп.) та №2/6509 "На виплату соціальних субсидій на СГТП готівкою за червень 2019 року» за 2 доставною дільницею 74742 (встановленої форми  В 1-М від 15.06.2019) ОСОБА_9 (1937 грн. 92 коп.), ОСОБА_10 (1823 грн. 34 коп.), ОСОБА_11 (4914 грн. 16 коп.), отримавши гроші в загальній сумі 12392 грн. 85 коп., умисно, з корисливих мотивів, з метою привласнення чужого майна, щодо якого в силу службового становища остання мала право оперативного управління, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, привласнила частину коштів, а саме кошти на виплату соціальних субсидій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на суму 7478 гривень 69 копійок, та розпорядилась ними на власний розсуд.
Також ОСОБА_7 , відповідно до наказу директора Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 24.09.2018 № 3974 обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку с. Степне АТ «Укрпошта», та відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 25.10.2018 року являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, 06.08.2019 в денний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на робочому місці у відділенні поштового зв`язку с. Степне, вул. Шевченка № 33 Нижньосірогозького району Херсонської області, склала завідомо неправдивий касовий звіт від 06.08.2019, який згідно з Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017 р., та Інструкцією про ведення касових операцій у ПАТ "Укрпошта", затвердженої Наказом генерального директора     ПАТ "Укрпошта" від 11 червня 2018 р. № 720, являється офіційним документом. Це виразилось у власноручному заповненні цього бланку відомостями, які не відповідають дійсності, а саме про виплату соціальної субсидії за відомостями № 1/6509 «На виплату соціальних субсидій на СГТП готівкою за червень 2019 року» за 2 доставною дільницею № 74742 (встановленої форми В 1-М від 15.06.2019) ОСОБА_8 (3717 грн. 43 коп.) та № 2/6509 «На виплату соціальних субсидій на СГТП готівкою за червень 2019 року» за 2 доставною дільницею 74742 (встановленої форми В 1-М від 15.06.2019) ОСОБА_9 (1937 грн. 92 коп.), ОСОБА_11               (4914 грн. 16 коп.) та ОСОБА_10 (1823 грн. 34 коп.) в загальній сумі 12392 гривень 85 копійок, частину з яких попередньо, а саме виплату соціальних субсидій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в сумі 7478 гривень 69 копійок, привласнила. В подальшому складений нею завідомо неправдивий документ, а саме  зазначений касовий звіт, ОСОБА_7 видала шляхом надання до Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта».
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 16 лютого 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 залишив без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора – задовольнив. Вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 26 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 змінив в частині призначеного покарання. Постановив вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки. В решті вирок місцевого суду апеляційний суд залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок та ухвалу в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України і закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а в частині засудження за ч. 2 ст. 191 КК України просить вказані рішення змінити, а саме перекваліфікувати діяння ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 191 КК України на ч. 1 ст. 191 КК України і призначити покарання в межах санкції із застосуванням положень ст. 75 КК України. Вважає, що  судові рішення постановлені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.
На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно погодився з доводами сторони обвинувачення про те, що підроблений ОСОБА_7 касовий звіт відноситься до офіційних документів, оскільки цей звіт, на думку захисника, є бухгалтерським документом, який стосується порядку ведення бухгалтерського обліку, тому не може бути предметом злочину, передбаченого ст. 366 КК України. Крім цього, вважає, що, оскільки касовий звіт не виходив за межі установи «Укрпошта», немає підстав вважати, що він видавався в розумінні ст. 366 КК України. Також захисник зазначає, що ОСОБА_7 привласнила грошові кошти, які були ввірені їй як листоноші, і для привласнення вона не використовувала своїх повноважень начальника відділення поштового зв`язку, тому її діяння потрібно кваліфікувати за ч. 1 ст. 191 КК України. При цьому вказує, що обвинувачення не конкретизує, які саме обов`язки службової особи використала засуджена для заволодіння коштами.
Позиції учасників судового провадження
Засуджена та захисник підтримали подану касаційну скаргу і просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
За змістом статей 433, 438 КПК України, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, а тому перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Стосовно доводів захисника у касаційній скарзі про те, що складений ОСОБА_7 касовий звіт не є офіційним документом в розумінні ст. 366 КК України, колегія суддів зазначає наступне. 
У примітці до ст. 358 КК України визначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
З матеріалів провадження вбачається, що касовий звіт, у підробленні та видачі якого обвинувачувалася ОСОБА_7 як службова особа, відповідає ознакам офіційного документа, виходячи з наступного.
Наказом міністерства інфраструктури України від 14 грудня 2018 року № 611  затверджено статут акціонерного товариства «Укрпошта» (окремі положення якого є аналогічними положенням статуту, затвердженому Наказом міністерства інфраструктури України від 16 лютого 2017 року № 56) (т. 1 а. с. 26-39). Відповідно до п. 12.8 статуту генеральний директор видає накази та розпорядження з питань діяльності Товариства. 
Наказом в. о. генерального директора ПАТ «Укрпошта» від 11 червня 2018 року № 720 затверджено Інструкцію про здійснення касових операцій у ПАТ «Укрпошта» (далі – Інструкція), додатком до якої є касовий звіт (форма № 130), у якому визначено форму та реквізити такого звіту. Відповідно до пункту 4.8 Інструкції, усі касові операції, що проводяться працівниками відділу поштового зв`язку протягом робочого дня (зміни), відображаються у Касовій довідці та у Касовому звіті (т. 2 а. с. 30-50).
З матеріалів кримінального провадження убачається, що складений ОСОБА_7 касовий звіт за формою відповідає додатку до Інструкції і містить всі визначені реквізити.
Також не є обґрунтованими доводи скарги щодо того, що касовий звіт з наявною недостовірною інформацією не був виданий, оскільки не виходив за межі установи «Укрпошти». Як вказав суд апеляційної інстанції, що не заперечувала і сама засуджена, ОСОБА_7 передала касовий звіт іншій особі – Херсонській дирекції АТ «Укрпошта», таким чином видавши завідомо неправдивий документ. З таким висновком апеляційного суду погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Колегія суддів вбачає необґрунтованими твердження сторони захисту в касаційній скарзі про те, що ОСОБА_7 заволоділа коштами, виконуючи лише обов`язки листоноші, і не використовувала своїх повноважень начальника відділення поштового зв`язку для заволодіння коштами.
Зазначені доводи також були предметом перевірки апеляційного суду, який вказав, що відповідно до посадової інструкції начальника відділення поштового зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 та договору про повну матеріальну відповідальність (т. 2 а. с. 4-6), остання була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а також була матеріально-відповідальною особою. 
Зокрема, відповідно до п.п.  2.9, 4.1.3 посадової інструкції, ОСОБА_7 як начальник відділення поштового зв`язку забезпечувала та контролювала виплату пенсії та допомоги; забезпечувала облік та збереження грошових коштів та інших матеріальних цінностей, ведення касових операцій згідно з вимогами правил та інструкцій, надання звітності до центру поштового зв`язку у встановлені строки; несла персональну відповідальність згідно законодавства про працю за схоронність грошових сум. 
З огляду на це, виконання нею одночасно обов`язків листоноші не відмежовує її від виконання й зазначених вище обов`язків начальника відділення. Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами, зловживаючи своїм службовим становищем щодо збереження та видачі коштів.
На думку колегії суддів касаційного суду, суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника та прокурора, ретельно перевіривши доводи скарг, обґрунтовано залишив скаргу захисника без задоволення і задовольнив скаргу прокурора, мотивувавши належним чином своє рішення, а тому доводи касаційної скарги захисника про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними. 
Ухвала апеляційного суду є вмотивованою та відповідає вимогам ст. 419 КПКУкраїни.
Враховуючи викладене, касаційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 26 серпня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                                                ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3