КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И
 
09 вересня 2021 року                                                                                 м. Київ
 
Унікальний номер справи № 361/1335/20
 Апеляційне провадження № 22-ц/824/11187/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.,
суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року, постановлену під головуванням судді Радзівіл А.Г., по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання дій протиправними, визнання незаконним звіту, зобов`язання не вчиняти дій, -
 
   в с т а н о в и в :
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що визначена приватним виконавцем у ході виконавчого провадження за результатами висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки ринкова вартість об`єкта оцінки майна суттєво занижена та не відповідає реальним ринковим цінам. Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 27 січня 2020 року вартість об`єкта оцінки становить 450 327,00 грн., а згідно оцінки, яка на його замовлення була проведена ТОВ «Канзас Ріал Естейт» у 2015 році, - 778 400 грн. Вважає, що ціна, визначена у двох звітах про оцінку нерухомого майна, суттєво відрізняється, що суперечить положенням ч. 1-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».
Враховуючи наведене, просив:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В., що полягали в передачі до ДП «Сетам» на реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме: кв. АДРЕСА_1 ;
- визнати незаконним звіт про оцінку за 2020 рік, здійснений у ході виконавчого провадження № 61072714;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. не використовувати зазначений звіт під час реалізації майна на ресурсі системи електронних торгів «Сетам» (т. 1 а.с. 1-3).
У відзиві на скаргу приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі посилаючись на те, що скаржником пропущено строк для звернення до суду із зазначеною скаргою (т. 3 а.с. 5-13).
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року вказану скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В., пов`язані з оцінкою нерухомого майна про передачу на реалізацію ДП «Сетам» майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Визнано недійсним та скасовано звіт про оцінку за 2020 рік, виготовлений ТОВ «Оціночна компанія ВВК». В іншій частині заявлених вимог відмовлено (т. 3 а.с. 21-27).
Не погодившись з ухвалою суду, 20 липня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу та ухвали нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (т. 3 а.с. 33-38).
На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо неповідомлення приватним виконавцем боржника про проведення оцінки, оскільки у відповідності до вимог Порядку реалізації арештованого майна дане повідомлення повинно направлятися ДП «Сетам», так як останнє є організатором проведення електронних торгів. Зазначив, що звіт про оцінку майна, складений 27 січня 2020 року ТОВ «Оціночна компанія ВВК» дійсний, яким при визначенні вартості майна і керувався приватний виконавець. Також зазначив, що у разі незгоди із результатами оцінки майна заявник мав право звернутися з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна. Однак, заявник з такими вимогами у спосіб визначений законом не звертався. Рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки. Суд визнав неправомірними дії приватного виконавця, пов`язані з оцінкою нерухомого майна, тоді як такі дії заявником не оскаржувалися. Суд безпідставно взяв до уваги звіт про оцінку нерухомого майна, складений у 2015 році ТОВ «Канзас Ріал Естейт», не врахувавши, що згідно вимог закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання.
Крім того, як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що заявником пропущено визначений законом десятиденний строк оскарження дій приватного виконавця, які пов`язані з оцінкою майна. Вказав, що суд першої інстанції, не врахувавши наявні в матеріалах справи докази про отримання 05 лютого 2020 року боржником повідомлення про результати визначення вартості нерухомого майна, дійшов помилкового висновку, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення боржника про визначення вартості оцінки майна. Додав, що законодавцем передбачено направлення боржнику саме повідомлення про результати визначення вартості, а не весь звіт, а отже і строки оскарження обчислюються саме з дня отримання відповідного повідомлення, а не з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, як помилково вважає заявник.
Постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року скасовано. В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т. 3 а.с. 102-107).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Назаренко М.В., задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року в частині вимог скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравець В.В., заінтересована особа - ТОВ «Кредитні ініціативи», про визнання дій протиправними, визнання незаконним звіту, скасовано та направлено справу в цій частині на новий розгляд до апеляційного суду (т. 4 а.с. 38-42).
Згідно з ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Таким чином, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року переглянута апеляційним судом в частині вимог скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравець В.В., заінтересована особа - ТОВ «Кредитні ініціативи», про визнання дій протиправними, визнання незаконним звіту.
 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Гладкий Р.В. заперечував проти скарги і просив її відхилити.
Інші особи в судове засідання не прибули, проте, були сповіщені повідомленням на зазначені сторонами електронні адреси та телефонограмами із забезпеченням фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі наявні докази. Факт належного сповіщення заявника ОСОБА_1 його представник - адвокат Гладкий Р.В. в суді не заперечував (т. 4 а.с.48-59).
Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.
 
Задовольняючи скаргу частково, суд першої інстанції виходив з того, що проведення оцінки без безпосереднього огляду квартири не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, які суттєво впливають на достовірність оцінки, що в свою чергу призвело до реалізації майна за ціною нижчою ніж реальна ринкова вартість. Крім того, у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що власник квартири був належним чином повідомлений про проведення оцінки незалежним оцінювачем.
Суд апеляційної інстанції визнав такі висновки передчасними і з ними не погодився виходячи з наступного.
 
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. перебувало виконавче провадження                              № 61072714 з примусового виконання виконавчого листа № 361/2580/14-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 1 140 965,99 грн. та судового збору у розмірі 3 654,00 грн. (т. 2 а.с. 2, 6).
24 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 . Накладено арешт на все майно, що належить боржнику, зокрема в межах звернення стягнення в сумі 1 259 381,99 грн. (т. 2 а.с. 41).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. від 24 січня 2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні ВП № 61072714 - ТОВ «Оціночна компанія ВВК» та зобов`язано провести оцінку майна боржника, описаного відповідно до постанови, надати письмовий висновок, звіт щодо ринкової вартості майна (т. 1 а.с. 63-64).
27 січня 2020 року ТОВ «Оціночна компанія ВВК» складено висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 станом на 27 січня 2020 року (без ПДВ) становить 450 327,00 грн. (т. 1 а.с. 62, т. 2 а.с. 69-78).
05 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав лист від приватного виконавця, в якому було повідомлено боржника про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 з ціною, визначеною у висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки від 27 січня 2020 року (т. 1 а.с. 65).
Окрім того, заявником надано звіт про оцінку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , складений 08 грудня 2015 року ТОВ «Канзас Ріал Естейт», згідно якого ринкова вартість об`єкта оцінки станом на дату оцінки (08 грудня 2015 року) становить 778 400,00 грн. (т. 1 а.с. 19-60).
Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 02 березня 2020 року щодо лоту № 405896, виданого ДП «Сетам», електронні торги з реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , відбулись. Квартиру реалізовано за ціною 450 327,00 грн. (т. 2 а.с. 194).
Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилався на те, що дії приватного виконавця з визначення вартості вищезазначеного нерухомого майна є неправомірними, а результати оцінки цього майна є незаконними, оскільки оцінювачем не проводився візуальний огляд об`єкта оцінки, а дані отримані зі слів замовника, який зацікавлений у результатах такої оцінки.
Скасувавши частково постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року та направивши справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції зазначив. що апеляційний суд не з`ясував, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, чи дотримано ним строк звернення до суду із скаргою, встановлений ст.. 449 ЦПК України.
Відповідно до положень частини 1 ст. 417 ЦПК України. вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Тому, виходячи з вказівок, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у цій справі, слід  з`ясувати, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, чи дотримано ним строк звернення до суду зі скаргою, встановлений ст. 449 ЦПК України.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).
Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14, судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.
Статтею 449 ЦПК України та ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. 
Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку в постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19), що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.
Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 29 січня 2020 року приватний виконавець Кравець В.В. направив на дві поштові адреси ОСОБА_1 рекомендованими листами супровідний лист про ознайомлення з результатами визначення вартості майна боржника, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та повідомив, що вартість становить 450 327,00 грн. (т. 2 а.с. 65, 66).
ОСОБА_1 отримав вказане повідомлення про результати визначення вартості майна рекомендованим листом 05 лютого 2020 року за адресою: АДРЕСА_5 , а 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав поштове відправлення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т. 2 а.с. 67-68).
Тобто останнім днем подачі скарги на дії приватного виконавця було 17 лютого 2020 року, оскільки закінчення строку 15 лютого 2020 року припадало на неробочий день. 
Скаргу на дії приватного виконавця Тищенко О.В. направив до суду 21 лютого 2020 року, про що свідчить штамп на конверті (т. 1 а.с. 74).
 У скарзі ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо передачі нерухомого майна на реалізацію та оцінки арештованого майна, проведеної 27 січня 2020 року та отриманої скаржником 05 лютого 2020 року.
Проте у скарзі ОСОБА_1 не заявляв клопотання про поновлення строку та не навів причин пропуску строку на оскарження дій приватного виконавця, натомість зазначав, що ознайомився з матеріалами виконавчого провадження лише 11 лютого 2020 року, тому останнім днем для подачі цієї скарги вважав 21 лютого 2020 року.
Доводи заявника, що строк на подачу скарги мав рахуватись з дня ознайомлення заявника з матеріалами виконавчого провадження (11 лютого 2020 року), суд визнав такими, що суперечать вищенаведеним положенням законодавства та з цих підстав відхилив. 
Таким чином, ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк для звернення зі скаргою на дії приватного виконавця з дня, коли дізнався про порушення своїх прав щодо оцінки вартості майна, тобто з дня отримання повідомлення, поважних причин пропуску строку не навів та не просив його поновити, що є підставою для залишення скарги без розгляду на підставі ст. 126 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 377, 381-382, 384 ЦПК України, суд -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргуприватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича - задовольнити частково. 
УхвалуБроварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року в частині вимог скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання дій протиправними, визнання незаконним звіту - скасувати та в цій частині скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення - 10 вересня 2021 року.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                          Б.Б. Левенець

                                                                                                          В.М. Ратнікова

О.В. Борисова