ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 200/2959/20-а
адміністративне провадження № К/9901/11565/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О.,
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу 
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною і скасування вимоги, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д.)
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся (далі - позивач) до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС, відповідач), в якому просить суд: 
- визнати протиправною і скасувати вимогу від 14 лютого 2020 року про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5311-17; 
- стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.
2. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною і скасування вимоги, стягнення моральної шкоди відмовлено повністю.
3 Не погодившись з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року, представник позивача Мамонов А.А. оскаржив її в апеляційному порядку.
4. Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху із встановленням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням належних та допустимих доказів на підтвердження пропуску такого строку протягом 10 днів з моменту отримання ухвали.
5. На виконання вимог зазначеної ухвали 28 грудня 2020 року представник позивача надіслав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року, мотивуючи її тим, що повний текст було отримано 19.09.2020, договір з адвокатом на представництво інтересів було укладено 30.09.2020, в період з 03.10.2020 по 16.10.2020 представник позивача захворів, а 19.10.2020 представник отримав позитивний тест на короновірусну хворобу.
6. Перший апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 лютого 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження в зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
7. У березні 2021 року ОСОБА_1 направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2021року, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.
8. Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 200/2959/20-а.
ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
9. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що апелянтом( представником позивача) не виконано вимоги ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року та не усунуто недоліки апеляційної скарги, а саме: матеріали справи не мітять доказів неможливості особистого звернення позивача з апеляційною скаргою у визначений законодавством строк, або залучення іншого представника. Крім того, матеріали справи не містять доказів знаходження представника позивача в період з 30.09.2020 по 19.10.2020 на лікуванні (довідка з закладу охорони здоров`я), що підтверджувало неможливість своєчасного звернення із скаргою. Отримання представником позивача позитивного тесту на короновірусну хворобу 19.10.2020 не може свідчити про неможливість звернення його або особисто позивача із скаргою в період з 19.09.2020. Тобто, зазначені обставини не свідчать, що пропущення процесуальних строків зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. 
ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
10. Позивач у касаційній скарзі не погоджується із рішенням суду апеляційної інстанції, оскільки воно є необґрунтованим та ухвалене з порушенням норм процесуального права. Касаційну скаргу аргументує тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційним судом не враховано поважність причин пропуску вказаного строку, зокрема те, що позивач не мав можливості звернутися до суду з апеляційною скаргою через хворобу.
ІV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
12. Згідно з частиною 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статті 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
13. Пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
14. Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
15. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 420/5137/18 та від 27 лютого 2020 року у справі № 826/9915/18.
16. Водночас, суд звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.
17. З оскаржуваної ухали суду апеляційної інстанції вбачається, що підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало саме те, що скаржником не виконано вимоги ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року та не усунуто недоліків апеляційної скарги, оскільки не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
18. Як установлено судом апеляційної інстанції, 11 вересня 2020 року судом першої інстанції прийнято рішення, повний текст рішення складено 11 вересня 2020 року та отримано позивачем 19 вересня 2020 року (а.с. 131).
19. Апеляційна скарга на рішення була подана до суду першої інстанції 10 листопада 2020 року (а.с. 132).
20. Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
21. Частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
22. За правилами частини 9 статті 120 КАС України строк апеляційного оскарження не буде вважатись пропущеним, якщо до його закінчення апеляційна скарга здана на пошту чи передана іншими відповідними засобами зв`язку.
23. Таким чином, учасник справи може обґрунтовано сподіватись, що апеляційну скаргу може бути подано в будь-який день в межах наданого законом тридцятиденного строку.
24. За таких обставин, висновки апеляційного суду щодо відсутності доказів неможливості подання апеляційної скарги відразу після вручення рішення Донецького окружного адміністративного суду 11 вересня 2020 року (у період з 19 вересня 2020 року до початку виявлення короновіросної хвороби 19 жовтня 2020 року) не можна визнати обґрунтованими.
25. Суд зазначає, що позивач обґрунтовуючи причини пропуску строку вказував, що 30 вересня 2020 року уклав договір з адвокатом Мамоновим А.А. на представлення інтересів та надання йому професійної правничої допомоги, в результаті чого адвокат Мамонов А.А. розпочав складання апеляційної скарги, яку завершити та направити до суду у встановлений законом тридцятиденний строк він не встиг, оскільки захворів коронавірусною хворобою (COVID-19), що підтверджується результатом досліджень (а.с.155), проте суд апеляційної інстанції визнав такі підстави неповажними та відмовив у відкритті апеляційного провадження.
26. Крім того, Суд наголошує, що зі змісту ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року йдеться, що представником позивача не підтверджено жодними належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами нападу коронавірусної хвороби (COVID-19).
27. Колегія суддів зазначає, що, у цьому випадку суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку щодо пропуску строку апеляційного оскарження та відсутності підстав для його поновлення, оскільки ним не враховано та не надано оцінку посиланням позивача на те, що у відповідний період часу він не міг вчиняти активних дій (ходити) в силу особливості перебігу захворювання коронавірусною хворобою (COVID-19), що унеможливлювало в повній мірі реалізацію свого права на доступ до правосуддя в частині апеляційного оскарження рішення суду та виконання процесуального обов`язку щодо дотримання процесуальних строків подачі апеляційної скарги.
28. Крім того, колегія суддів зазначає, що представником позивача пропущено незначний проміжок часу, що з урахуванням зазначених обставин, не може свідчити про зловживання представником позивача Мамаоновим А.А. процесуальними правами, зокрема щодо дотримання строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
29. Без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалене у справі рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.
30. Відповідно до частини 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
31. Ураховуючи те, що судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права при ухваленні судового рішення, які призвели до постановлення незаконної ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає доступу до суду, Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги.
32. Керуючись статтями 345, 349, 351, 353, 355, 356 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року скасувати.
3. Справу №200/2959/20-а направити до Першого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                О.О. Шишов
Судді:                                                                                                    І.В. Дашутін
                                                                                                    М.М. Яковенко