П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
03 серпня 2021  року                                                                       м. Київ
                                                                                                           справа № 369/3584/19
                                                                                                провадження№22-ц/824/9552/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
                                   суддя-доповідач   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Журавльова Д.Д.
 
сторони:         
позивач           ОСОБА_1 
 
відповідачі      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія Юніком», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПМЗ ІНВЕСТ» треті особи:           ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 
                                                                                              
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 , подану адвокатом Ткаченко Євгеном Анатолійовичем, на ухвалу Києво-Святошинського районного суд Київської області від 09 квітня 2021 року у справі за  клопотанням  ОСОБА_3   про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія Юніком», товариства з обмеженою відповідальністю «ПМЗ ІНВЕСТ»  треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння, - 
 
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Будівельна Компанія Юніком», ТОВ «ПМЗ ІНВЕСТ»  треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння.
09 квітня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської областінадійшло клопотання відповідача ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову по даній справі, яка була мотивована тим, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2020 року судом задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером 3222485800:03:001:5085 (площа 1,695 га.), яка зареєстрована за ОСОБА_3 , земельну ділянку за кадастровим номером 3222485800:03:001:5086 (площа 1,695 га), яка зареєстрована за ОСОБА_2 , земельну ділянку за кадастровим номером 3222485801:01:036:5087 (площа 0,77 га), яка зареєстрована за ОСОБА_2 , земельну ділянку за кадастровим номером 3222485800:03:004:5088 (площа 0,77 га), яка зареєстрована за ОСОБА_8 .
На момент вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, останні перебували у власності відповідачів.
Разом з тим, на даний час спірні земельні ділянки вибули з їх власності в порядку, встановленому для виконання рішення суду.
В межах виконавчого провадження № 61585486 з примусового виконання виконавчого напису № 472, виданого 16.03.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. про звернення стягнення на належні ОСОБА_3 земельні ділянки за кадастровими номерами 3222485800:03:001:5085 (площа 1,695 га) та 3222485800:03:004:5088 (площа 0,77 га), відбулись електронні торги з продажу вказаних земельних ділянок, переможцем яких також стало ТОВ «ТД «ФІТОЛІТ-ЛАЙМСТОУН».
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час право власності на спірні земельні ділянки належить саме ТОВ «ТД «ФІТОЛІТ-ЛАЙМСТОУН».
Оскільки на даний час спірні земельні ділянки відповідачу не належать, а тому ОСОБА_3 взагалі не є належним відповідачем у даній справі. До того ж, одною з позовних вимог, спрямованих на відновлення порушених прав позивача є витребування спірних земельних ділянок з незаконного володіння ОСОБА_3 .
Відтак, вжиті судом заходи забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, які на даний час не належать відповідачам, не забезпечує можливість реального виконання рішення суду в частині витребування спірних земельних ділянок та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.
Таким чином, на думку заявника, на даний час необхідність у вжитих судом заходах забезпечення позову відпала, оскільки вони не забезпечують реальне виконання рішення суду у випадку задоволення позову.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ТОВ «Будівельна Компанія Юніком», ТОВ «ПМЗ ІНВЕСТ»   треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_3 - адвокат Ткаченко Є.А. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати  ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення клопотання та скасувати заходи забезпечення позову.
Зазначає, що  відповідно до ч. 1ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з юної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Стаття 158 ЦПК України не визначає конкретних підстав для скасування вжитих судом раніше заходів забезпечення позову, а відтак, такі заходи можуть бути скасовані у випадку, якщо змінились фактичні обставини, з якими пов`язувалось застосування заходів забезпечення позову.
В даному випадку саме зміна таких фактичних обставин стала приводом для звернення відповідачем ОСОБА_3 до суду першої інстанції з відповідною заявою.
Зокрема, з наявних у справі доказів вбачається, що на момент вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, останні перебували у власності відповідачів. Відтак, обраний спосіб забезпечення позову відповідав положенням п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України. Разом з тим, на даний час спірні земельні ділянки вибули з власності відповідачів в порядку, встановленому для виконання рішення суду.
В межах виконавчого провадження № 61585486 з примусового виконання виконавчого напису №472, виданого 16.03.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. про звернення стягнення на належні ОСОБА_3 земельні ділянки за кадастровими номерами 3222485800:03:001:5085 (площа 1,695 га) та 3222485800:03:004:5088 (площа 0,77 гпа), відбулись електронні торги з продажу вказаних земельних ділянок, переможцем яких також і ТОВ «ТД «Ф1ТОЛІТ-ЛАЙМСТОУН».
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час право власності спірні земельні ділянки належить саме ТОВ «ТД «ФІТОЛІТ-ЛАЙМСТОУН».
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться в нього чи в інших осіб.
Таким чином на даний час спірні земельні ділянки не належать відповідачу ОСОБА_3 .
Відтак, наданий час застосований судом спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту ту на майно, яке не належить Відповідачам не відповідає положенням п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України. 
Таким чином, на думку скаржника, на даний час істотно змінились фактичні обставини, з якими пов`язувалось застосування у даній справі заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірні земельні ділянки внаслідок чого даний захід забезпечення позову не відповідає приписам п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України та не є домірним позовним вимогам.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Від представника відповідача ОСОБА_3 адвокат Мельник Ф.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що в даний час він перебуває на самоізоляції у зв`язку з контактуванням з особою, що хворіє на Covid-19.
Колегія суддів відхиляє заявлене клопотання і вважає його необґрунтованим, оскільки представником відповідача не надано будь-яких письмових доказів, які б підтверджували неможливість його явки в судове засідання. Зокрема, доказів, які б свідчили про хворобу особи, з якою контактував представник відповідача та з якого часу по який він змушений перебувати на самоізоляції. 
За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.
Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що   не встановлено обставин, які б вказували на те, що відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування забезпечення позову, як не встановлено і те, що змінилися обставини, які зумовили його застосування. Позивачем не змінювався предмет або підстави позову та відповідно не зменшувались позовні вимоги.
Забезпечення позову не порушує прав відповідача, оскільки вжиті заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, діють до набрання рішенням суду по даній справі законної сили та спрямовані виключно на забезпечення можливості виконання такого рішення у майбутньому.
Факт зміни власника спірного майна після постановлення ухвали суду від 26.03.2020, не є само по собі підставою для скасування заходів забезпечення позову.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2020 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_9 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Будівельна Компанія Юніком», ТОВ «ПМЗ ІНВЕСТ» треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними та витребування із чужого незаконного володіння.
В якості забезпечення позову накладено арешт на :
- земельну ділянку за кадастровим номерам 3222485800:03:001:5086 (площа 1,695 га) що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на ОСОБА_2 ;
- земельну ділянку за кадастровим номерам 3222485801:01:036:5087 (площа 0,77 га.), що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на ОСОБА_2 ;
- земельну ділянку за кадастровим номерам 3222485800:03:001:5085 (площа 1,695 га.) що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на ОСОБА_3 ;
- земельну ділянку за кадастровим номерам 3222485800:03:004:5088 (площа 0,77 га.), що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на ОСОБА_3 .
 Звертаючись з заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_3 обґрунтовував її тим, що на даний час, спірні земельні ділянки йому не належать, а тому ОСОБА_3 взагалі не є належним відповідачем у даній справі. До того ж, одною з позовних вимог, спрямованих на відновлення порушених прав позивача є витребування спірних земельних ділянок з незаконного володіння ОСОБА_3 .
Відтак, вжиті судом заходи забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, які на даний час не належать відповідачу ОСОБА_3 , не забезпечує можливість реального виконання рішення суду в частині витребування спірних земельних ділянок та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до положень частин першої, другої та четвертої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів  забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку  що обставини, які стали підставою для накладення арешту на спірне майно, продовжують існувати, і підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
Доводи апеляційної скарги про те, що на даний час спірні земельні ділянки вибули з власності ОСОБА_3 в порядку, встановленому для виконання рішення суд,  у зв`язку з чим змінились фактичні обставини, з якими пов`язувалось застосування заходів забезпечення позову, не заслуговують на увагу та відхиляються судом, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, факт зміни власника спірного майна після постановлення ухвали суду від 26 березня 2020 року, не є само по собі підставою для скасування заходів забезпечення позову. 
Крім того, позивачем не змінювався предмет або підстави позову та відповідно не зменшувались позовні вимоги, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були правові підстави для відмови в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.
Колегія суддів, вважає, що доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливає на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , подану адвокатом Ткаченко Євгеном Анатолійовичем- залишити без задоволення.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суд Київської області від 09 квітня 2021 року - залишити  без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
Судді:                                                            Л.Д. Поливач            
                                                                       О.І. Шкоріна