УХВАЛА

12 липня 2021 року 
м. Київ
Справа №  908/2283/20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Бакуліної С. В. (доповідач), 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-Проектно-Виробнича Компанія  "Спецзахист"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021 (головуючий суддя - Кузнецов В.О., судді: Чередко А.Є., Коваль Л.А.) та рішення Господарського суду Запорізької області від 01.02.2021 (суддя          Корсун В.Л.) 
у справі №908/2283/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Соул"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-Проектно-Виробнича Компанія  "Спецзахист"
про   стягнення 10476147,41 грн,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Соул" (далі - ТОВ " Сіті Соул") звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-Проектно-Виробнича Компанія  "Спецзахист" (далі - ТОВ "ІПВК "Спецзахист") про стягнення заборгованості у розмірі 10476147,41 грн.
Господарський суд Запорізької області рішенням від 01.02.2021 у справі №908/2283/20, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021, позов задовольнив частково; стягнув з ТОВ "ІПВК "Спецзахист" на користь ТОВ " Сіті Соул" 7534240,00 грн основного боргу, 301115,34   грн, 3 % річних, 81939,27 грн інфляційних втрат та 118752,38 грн судового збору; в іншій частині позову відмовив. 
ТОВ "ІПВК "Спецзахист" 16.06.2021 (згідно з даними на поштовому конверті) звернулось безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 01.02.2021 у справі №908/2283/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Сіті Соул" до ТОВ "ІПВК "Спецзахист" про стягнення заборгованості та господарських санкцій відмовити у повному обсязі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суддя-доповідач вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).
У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).
Так, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.
Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
В обґрунтування касаційної скарги ТОВ "ІПВК "Спецзахист" зазначає, що при ухваленні оскаржуваних рішень суди першої та апеляційної інстанцій неповно досліджено обставини справи, докази, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають обставинам справи, та неправильно  застосовано норми матеріального права. 
Однак, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права скаржник не зазначає на якій (яких) із підстав, зазначених у пунктах 1 - 4 частини другої статті 287 ГПК України, ним оскаржуються судові рішення. 
Звертається увага скаржника, що обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має наводитись у взаємозв`язку з посиланням на підстави, унормовані у відповідному пункті (пунктах) частини другої статті 287 ГПК України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень.
Оскільки скаржник не вказав правову підставу касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 287 ГПК України; пославшись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права не обґрунтував чи є такі неправильне застосування та/або порушення підставою для відкриття касаційного провадження на підставі відповідного (відповідних) пункту (пунктів) частини другої   статті 287 ГПК України, відповідно до частини другої статті 292 ГПК України її слід залишити без руху.
На виконання вимог цієї ухвали скаржнику необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали. 
Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги ТОВ "ІПВК "Спецзахист" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 01.02.2021 у справі  №908/2283/20 є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.
Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позовних заяв у цій справі) ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову, з яким ТОВ " Сіті Соул" звернулось до Господарського суду Запорізької області про захист порушених прав, є стягнення 10476147,41 грн.
Як убачається з прохальної частини касаційної скарги скаржник, просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021, якою залишено без змін рішення Господарського суду Запорізької області від 01.02.2021 у справі №908/2283/20, яким позов задовольнив частково на загальну суму 7917294,61 грн, а у іншій частині позовних вимог відмовлено, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ " Сіті Соул" до ТОВ "ІПВК "Спецзахист" про стягнення заборгованості та господарських санкцій відмовити у повному обсязі.
За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Таким чином, розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі складав 314284,42 грн ((10476147,41 *1,5%)*200% ставки).
Натомість скаржник не додав до касаційної скарги документа, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.
Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір та надати суду документ, що підтверджує сплату 314284,42 грн за наведеними нижче реквізитами:
Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО): 899998
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету: 22030102
Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Символ звітності банку: 207
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Ураховуючи викладене, касаційна скарга ТОВ "ІПВК "Спецзахист" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021, якою залишено без змін рішення Господарського суду Запорізької області від 01.02.2021 у справі №908/2283/20 підлягає залишенню без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, а саме: (1) подати Суду касаційну скаргу у новій редакції, в якій скаржник має вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином  обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали; (2) подати Суду документ про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги у сумі 314284,42 грн.
При цьому звертається увага скаржника на те, що нову редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.
Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-Проектно-Виробнича Компанія  "Спецзахист" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 01.02.2021 у справі №908/2283/20 залишити без руху. 
2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерно-Проектно-Виробнича Компанія  "Спецзахист", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.
(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О.   Копиленка, 6, м. Київ, 01016).  
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    С. В. Бакуліна