ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року	Львів	Справа № 462/7638/20 пров. № А/857/10205/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                              Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судових засідань                                          Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року у справі за його позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

суддя у І інстанції                                                            Гедз Б.М.,
час ухвалення рішення                                                   09 год 07 хв,
місце ухвалення рішення                                                  м. Львів,
дата складення повного тексту рішення                               14 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ЛВ № 26676/459/АВ/ПС від 19 листопада 2020 року, якою головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області (далі – Інспектор) ОСОБА_2 на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 935 грн, та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року у справі № 462/7638/20 у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем належним чином дотримано вимог щодо обов`язку органу контролю повідомити суб`єкта господарювання про початок позапланової перевірки у день її проведення, дотримано процедури призначення позапланової перевірки з питань додержання законодавства про працю, встановленої статтями 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі – Закон № 877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 (далі – Порядок № 823). Відмова позивача надати відповідно до предмету здійснення заходу необхідні документи позбавила орган контролю можливості належним чином реалізувати свої повноваження щодо здійснення перевірки за звернення особи про порушення роботодавцем законодавства про працю. Тому заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є безпідставними.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та  задовольнити його позов. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем перед проведенням інспекційного відвідування не надано всіх документів, передбачених статтею 6 Закону № 877-V, а саме копію погодження центрального органу виконавчої влади щодо проведення такого відвідування. 
Окрім того, відповідно до пунктів 14-15 Порядку № 823 у разі створення об`єктом нагляду перешкод у діяльності уповноваженої посадової особи, відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість складення висновку, який підписується керівником об`єкта відвідування або уповноваженою ним посадовою особою. Тому акт інспекційного відвідування №  ЛВ26676/459/АВ від 19 листопада 2020 року не може підтверджувати факт створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування.
Наголошує на тому, що будь-якого повідомлення про розгляд  відповідної справи щодо позивача він не отримав та 19 листопада 2020 року Інспектором йому було вручено  оскаржувану постанову, а суд першої інстанції не застосував до наявних правовідносин норми КУпАП щодо належної процедури здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів у ній. 
Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 . 
Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як безспірно встановлено судом та слідує з матеріалів справи, підставою проведення позапланового заходу державного контролю у Благодійному фонді шпиталю імені Митрополита Андрея Шептицького Курії Львівської архиєпархії Української греко-католицької церкви (далі – Благодійний фонд) стало звернення гр. ОСОБА_3 до відповідача у зв`язку з порушенням законодавства про працю директором Благодійного фонду ОСОБА_1 , а саме притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани, яке зареєстровано Головним управління Держпраці у Львівській області (далі – ГУ Держпраці) 19 жовтня 2020 року за № В-1372.
У зв`язку із вказаним зверненням ГУ Держпраці 04 листопада 2020 року звернулось до Державної служби України з питань праці для отримання погодження на проведення заходу державного контролю.
09 листопада 2020 року відповідачем отримано погодження Державної служби України з питань праці № 7849/2.1/3.1-20, відповідно до якого 12 листопада 2020 року ГУ Держпраці було винесено наказ № 1468-П та направлення № 1455 про проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у Благодійному фонді за адресою АДРЕСА_1 .
Як видно із вказаного наказу та направлення ГУ Держпраці, підставами для їх оформлення стало звернення гр. ОСОБА_3 від 19 жовтня 2020 року № В-1372 та 30 жовтня 2020 року № В-1444, за погодженням Державної служби України з питань праці від 09 листопада 2020 року вих. № 7849/2.1/3.1-20.
Згідно із направленням № 1455 від 12 листопада 2020 року ГУ Держпраці направляється для проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у Благодійному фонді Інспектор ОСОБА_2 . Предметом здійснення заходу строком з 12 листопада по 20 листопада 2020 року є додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, трудової дисципліни. Попередня позапланова перевірка проводилась з 10 січня по 14 січня 2019 року.
Вказані наказ та направлення згідно із наданої роздруківки електронної переписки скеровано ГУ Держпраці на електронну адресу Благодійного фонду 13 листопада 2020 року о 09:42:05.
19 листопада 2020 року Інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення № ЛВ26676/459/АВ/ПТ, відповідно до якого позивачем вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 188-6 КУпАП, що проявилося  у тому, що під час проведення інспекційного відвідування   ОСОБА_1 не надано Інспектору копії документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування у частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку та оплати праці за період роботи з січня 2019 року по 19 листопада 2020 року.
Постановою Інспектора Яворівської О.Г. № ЛВ26676/459/АВ/ПТ/ПС від 19 листопада 2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу у сумі 935 грн. 
Із вказаною постановою ОСОБА_1 не погодився і оскаржив її у судовому порядку до адміністративного суду. 
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регламентовано приписами Закону № 877-V.
Частиною 4 статті 2 вказаного Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина 5 статті 2 Закон № 877-V).
Статтею 8 Закону № 877-V встановлено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом. 
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі – Положення № 96), передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який, серед іншого, реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 100 було утворено територіальні органи Держпраці, зокрема, ГУ Держпраці. 
Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340, Управління на виконання покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю.
Основні принципи державного нагляду (контролю) закріплено у статті 3 Закону № 877-V, серед яких, зокрема, зазначено такі:
гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання;
об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв;
здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;
дотримання умов міжнародних договорів України;
презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. 
Підпунктом 2 пункту 5 Порядку № 823 передбачено можливість проведення  інспекційного відвідування за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.
Окрім того, статтею 6 Закону № 877-V визначено підстави для здійснення позапланових заходів держаного нагляду, серед яких, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 6 Закону № 877-V проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону. Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Частиною 11 статті 4 Закону № 877-V встановлено, що плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.
Статтею 7 Закону № 877-V передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Отже, із змісту вказаних норм свідчить про обов`язок органу контролю вжити усіх заходів щодо повідомлення суб`єкта господарювання щодо початку позапланової перевірки у день її проведення, та неможливість її проведення без відповідного повідомлення та за відсутності представника ліцензіата. Неповідомлення встановленими законом способами суб`єкта перевірки про перевірку спричиняє порушення гарантованих законом прав суб`єкта господарювання, що відповідно до Закону № 877-V унеможливлює застосування органом контролю будь-яких заходів та призводить до їх незаконності у випадку застосування.
Водночас, відповідно до статті 10 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, якщо: посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Таким чином, виходячи зі змісту статті 7 Закону № 877-V, передбачено можливість пред`явити посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення), як безпосередньо керівнику, так і уповноваженій ним особі.
Відповідно до положень статті 1886 КУпАП невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із приписами статті 2301 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог посадових осіб цих органів або створенням перешкод для діяльності цих органів (стаття 1886).
Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:
посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, - штраф до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його заступники та уповноважені ним посадові особи - штраф до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписами стаття 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За правилами частини 1 статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Як передбачено у статті 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Згідно із положеннями частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Попри те, у матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що виходячи із наведеної правової норми виключало можливість її розгляду за його відсутності.
Відтак, на переконання апеляційного суду, за таких обставин слід дійти висновку про порушення Інспектором при винесенні оспорюваної постанови права позивача знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. 
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. 
За урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що за таких обставин оспорювана постанова Інспектора ЛВ № 26676/459/АВ/ПС від 19 листопада 2020 року зазначеним критеріям не відповідає, є протиправною та її слід скасувати.
Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Частиною 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.
Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до передчасного висновку про дотримання відповідачем при прийняття оспорюваної постанови вимог закону. 
Разом із тим, встановлені у ході апеляційного розгляду обставини свідчать про необхідність скасування оспорюваної постанови та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) для усунення вказаних у мотивувальній частині цього судового рішення недоліків з прийняттям законної та обґрунтованої постанови у справі про адміністративне правопорушення.
На підставі приписів частин 1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держпраці на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі (420,40+630,60) / 2 = 525,5 грн. 

Керуючись статтями 241, 243, 268, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року у справі № 462/7638/20 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову ЛВ № 26676/459/АВ/ПС від 19 листопада 2020 року, винесену головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Яворівською О.Г., та направити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на новий розгляд.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) грн 50 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (код ЄДРПОУ 39778297, 79005,  м. Львів, вул. Міцкевича, 9). 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Постанова у повному обсязі складена 20 липня 2021 року.