Ухвала
10 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 201/13627/19
провадження № 61-14201ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_1 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна Олена Валентинівна, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби 
у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіної О. В. про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа - ОСОБА_1 .
Скаргу мотивував тим, що в провадженні Соборного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження № 62027991 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дочки на підставі рішення Жовтневого районного суду 
м. Дніпропетровська від 28 січня 2020 року. Виконавче провадження 
№ 62027991 було відкрито постановою від 14 травня 2020 року та в грудні 2020 року за місцем його роботи надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника 
від 30 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 62027991, у відповідності до якої з нього, як з боржника, постановлено звернути стягнення з доходів та включено в заборгованість суму у розмірі 
85 043,75 грн. Згідно відповіді Соборного відділу державної виконавчої служби від 15 січня 2021 йому стало відомо, що 85 043,75 грн, враховані як заборгованість зі сплати аліментів, це 1/4 частина від продажу нерухомого майна квартири 
АДРЕСА_1 .
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 
2021 року скасовано і ухвалено нове рішення.
Скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_1 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби 
у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна О. В., про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано дії старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіної О. В. щодо нарахування заборгованості в межах виконавчого провадження № 62027991 у розмірі 85 043,75 грн, яка нарахована як заборгованість у розмірі 
1/4 частини від продажу нерухомого майна, неправомірними.
У серпні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та залишити скаргу ОСОБА_2 без розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Згідно з частиною третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У частині першій статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 січня 2021 року у справі № 758/10761/13-ц дійшов  висновку про те, що виручення боржником грошових коштів від продажу нерухомого майна, в обмін на передачу покупцю права власності на зазначене нерухоме майно, не має наслідком отримання доходу платником аліментів, а є грошовим еквівалентом вартості цього майна до його продажу та не є видом заробітку (доходу), з якого стягуються аліментні платежі, у розумінні Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146.
Встановивши, що до розрахунку заборгованості   ОСОБА_2 зі сплати аліментів старшим державним виконавцем було включено грошові кошти, отримані боржником в результаті продажу належної йому квартири, які у розумінні положень статті 81, частини першої статті 195 СК України 
та пункту 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів не є фактичним заробітком платника аліментів, а є грошовим еквівалентом майна, що належало йому до продажу, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі дії старшого державного виконавця є неправомірними. 
Встановивши, що заборгованість   ОСОБА_2 по сплаті аліментів нарахована старшим державним виконавцем безпідставно, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що підстав для звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесення постанови про накладення арешту на майно боржника, а також інших обмежень у старшого державного виконавця не було.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Ухвали, винесені за результатами розгляду скарги на дії та рішення виконавця (в порядку судового контролю за виконанням судового рішення), не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи по суті.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм Закону України «Про виконавче провадження» й ЦПК України, правильність застосування судом вказаних норм права не викликає розумних сумнівів.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_1 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби 
у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна Олена Валентинівна, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     С. Ф. Хопта
 
        Є. В. Синельников
 
        В. В. Шипович