ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9286/18	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Національної поліцї України на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 року в адміністративній справі №160/9286/18 за позовом   ОСОБА_1  до  Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-  

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся  до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Голови Національної поліції України в частині не прийняття рішення на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.10.2018 року щодо бажання проходити службу в Національній поліції України;
- зобов`язати Голову Національної поліції України на підставі заяви ОСОБА_1  від 08.10.2018 року прийняти на службу до поліції шляхом видання відповідного наказу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №160/9286/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №160/9286/18 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України в частині не прийняття рішення на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.10.2018 року щодо бажання проходити службу в Національній поліції України.
Зобов`язано Національну поліцію України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2018 року щодо прийняття на службу до поліції з урахуванням правової позиції суду, викладеної в цьому рішенні, в решті позовних вимог відмовлено
Стягнуто на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.
28.12.2019 року позивач звернувся до суду  першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору в розмірі 1762.00 грн.
Додатковим рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 року стягнуто на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України судовий збір у розмірі 1762.00 грн.  
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Національна поліція України, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви позивача про прийняття додаткового рішеня відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що в даному випадку підстав для ухвалення додаткового судового рішення не існувало, оскільки судом вирішено питання про судові витрати у рішенні від 24.10.2019 року, ухваленому по суті позовних вимог, у т.ч. щодо стягнення з відповідача частково з відповідача судових витрат у розмірі 704.80 грн.
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Приймаючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем за подання апеляційної скарги в сумі 1762 грн., на ухвалу суду про повернення позовної заяви від 11.12.2018 року, тому по справі належить ухвалити додаткове судове рішення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, при оскарженні ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року, яка була скасована постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019 року, позивачем були понесені витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1762.00 грн., що підтверджується квитанцією від 28.12.2018 року № 3422-0573-3539-0687.
Відтак, оскільки сплата наведеного судового збору була пов`язана з розглядом даної справи по суті та судом першої інстанції при прийнятті рішення від 02.04.2019 року не було вирішено питання щодо її розподілу, то прийняття оскаржуваного додаткового рішення від 16.01.2020 року є правомірним та відповідає приписам ст.ст. 139, 252 КАС України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Національної поліції України – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду                      від 16.01.2020 року в адміністративній справі №160/9286/18 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених                       ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов