ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2021 року                                                                                      Справа № 918/268/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Миханюк М.В. 

секретар судового засідання Цвіркун О.О. 

за участю представників сторін:
позивача: адвокат Гуз О.С.  
відповідача: представник не з`явився  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Західноукраїнська гірнича компанія" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 08.06.2021, повне рішення складено  14.06.2021, у справі № 918/268/21 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"
до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Західноукраїнська гірнича компанія"
про: стягнення коштів в сумі 56 447,74 грн

В квітні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Західноукраїнська гірнича компанія» про стягнення коштів в сумі 56 447,74 грн, з яких 49 120,34 грн - основного боргу, 3 455,89 грн - пені, 850,63 грн - 3% річних, 3 020,88 грн - інфляційних втрат.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору постачання електричної енергії споживачу № 11005-ВЦ від 20.12.2018 в частині сплати повної вартості поставленої електричної енергії. За прострочку оплати електричної енергії позивачем також заявлено до стягнення пеню, відсотки річних та інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі № 918/268/21, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» до відповідача Приватного акціонерного товариства «Західноукраїнська гірнича компанія» про стягнення коштів в сумі 56 447,74 грн задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Західноукраїнська гірнича компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» 49 120,34 грн заборгованості, 3 455,89 грн пені, 850,63 грн три відсотки річних, 3020,88 грн інфляційних втрат та 2 270,00 грн судового збору.
Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач в порушення покладеного на нього обов`язку згідно з договором, своє зобов`язання щодо повного розрахунку по оплаті переданої електричної енергії на суму 56 447,74 грн не виконав, а тому з урахуванням перевіреного судом розрахунку пені, процентів та інфляційних втрат, останній дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог.
Відповідач Приватне акціонерне товариство «Західноукраїнська гірнича компанія», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі № 918/268/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:
- беручи до уваги Акти приймання-передавання за належні докази, як факту постачання позивачем електричної енергії відповідачу у обсягах, зазначених в позовній заяві за період червень-серпень 2020, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що жоден із актів, що доданий до матеріалів справи не підписаний представником відповідача, а отже не може вважатися належним та допустимим доказом у справі;
- натомість у період червень-серпень 2020 відповідачем фактично не здійснювалося споживання електричної енергії, оскільки з 01.04.2020 у зв`язку з введенням на території України карантину через загрозу епідемії коронавірусної інфекції на підприємстві - ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія», наказом №01/04 від 01.04.2020, встановлено простой підприємства - до стабілізації ситуації в Україні та припинення обставин, що викликали простій, з урахуванням відповідних рішень органів державної влади щодо припинення карантинних заходів.
Таким чином, на думку скаржника у ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія», рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі 918/68/21 підлягає до скасування як таке, що прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді Павлюк І.Ю., Тимошенко О.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Західноукраїнська гірнича компанія» на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі № 918/268/21, розгляд справи призначено на 28.07.2021 об 10:00 год.
21.07.2021 ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 5681/21), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги.
На підставі розпорядження від 27.07.2021 №01-04/447 керівника апарату суду у зв`язку із відпусткою судді Павлюк І.Ю. з 26.07.2021 по 28.08.2021 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/268/21 між суддями, протокол від 27.07.2021, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Тимошенко О.М., Миханюк М.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Західноукраїнська гірнича компанія» на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі № 918/268/21 прийнято до провадження колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Тимошенко О.М., Миханюк М.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у справі № 918/268/21, розгляд апеляційної скарги відкладено на 19.08.2021 об 10:00 год.
На підставі розпорядження від 17.08.2021 №01-04/683 в.о. керівника апарату суду у зв`язку із відпусткою судді Тимошенка О.М. з 02.08.2021 по 10.09.2021 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/268/21 між суддями, протокол від 17.08.2021, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Юрчук М.І., Миханюк М.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Західноукраїнська гірнича компанія» на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі № 918/268/21 прийнято до провадження колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Юрчук М.І., Миханюк М.В.
В судовому засіданні 19.08.2021 представник ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 08.06.2021 у справі № 918/268/21 залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Приватне акціонерне товариство «Західноукраїнська гірнича компанія» явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином. 
Разом з тим у клопотанні (вх.№ 6334/21 від 17.08.2021) відповідач просив відкласти розгляд справи на іншу дату через відсутність можливості своєчасного надання відповіді ПрАТ «Рівнеобленерго» на адвокатський запит щодо надання достовірної інформації періоду відключення ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» від споживання електричної енергії.
Розглянувши в судовому засіданні 19.08.2021 клопотання ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» про відкладення розгляду справи судова колегія зазначає наступне.
Згідно з ч.ч. 11, 12   ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У відповідності до ч. 1   ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За приписами п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Частиною 3 ст. 269 ГПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи наведені норми процесуального законодавства, беручи до уваги повторне нез`явлення в судове засідання представника відповідача, а також зважаючи, що в апеляційному провадженні, суд апеляційної інстанції приймає до уваги докази, які не були подані до суду першої інстанції лише у виняткових випадках, зокрема, з підстав належного обґрунтування заявника на те, чого зроблено останнім не було, та враховуючи, що докази, які очікує подати заявник (з метою відкладення розгляду справи), не були ним своєчасно долучені до матеріалів апеляційної скарги у межах визначених ГПК строків подання апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. 
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд 
 
ВСТАНОВИВ:

20.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Західноукраїнська гірнича компанія" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №11005-ВЦ (надалі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно з п. 5.1 Договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.
Відповідно до п. 5.3 Договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.
Згідно з п. 5.4 Договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Згідно з п. 5.6 Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, зазначений у комерційній пропозиції.
Як визначено у підпункті 2.1. пункту 2 та пункті 3 комерційної пропозиції від 10.06.2019, а також підпункті 2.1. пункту 2 та пункті 3 комерційної пропозиції від 10.12.2019, споживач здійснює оплату за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді відповідно до даних комерційного обліку і наданих рахунків за спожиту електричну енергію.
По закінченню розрахункового періоду, постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії споживачем та надає споживачу рахунок-фактуру на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку грошовими коштами на рахунок TOB "РОЕК", але не пізніше ніж до 10 числа місяця, що слідує за розрахунковим.
Згідно з п. 9.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, його додатками та чинним законодавством.
Відповідно до п. 9 комерційної пропозиції від 10.12.2019, що є додатком № 2 до Договору, за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення платежу враховуючи день фактичної оплати. При цьому, пеня нараховується за весь період заборгованості її виникнення, починаючи з першого дня наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за спожиту електричну енергію, із встановленням терміну позовної давності щодо її стягнення у 3 (три) роки.
На виконання умов Договору №11005-ВЦ від 20.12.2018, позивачем за період з червня 2020 по серпень 2020 поставлено відповідачу електричну енергію на загальну суму 49 120,34 грн, що підтверджується актами приймання-передавання електричної енергії: №А-6023553073 від 30.06.2020; №А-6069754296 від 31.07.2020; №А-6025268829 від 31.08.2020.
Також позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату поставленої електричної енергії по Договору, а саме: № 6023553073 від 30.06.2020 (за червень 2020); № 6069754296 від 31.07.2020 (за липень 2020); № 6025268829 від 31.08.2020 (за серпень 2020).
Згідно з листом ПрАТ «Рівнеобленерго» № 20-21/8826 від 17.11.2020, ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» у період з червня по вересень 2020 використало обсяги електричної енергії у об`ємах - 17635 КвТ.  
Зазначені обставини слугували підставою для пред`явлення позивачем позовних вимог до відповідача про стягнення 49 120,34 грн основної заборгованості за Договором в судовому порядку.  
За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань позивачем на підставі п. 9 комерційної пропозиції нараховано відповідачу пеню в сумі 3 455,89 грн, на підставі ст. 625 ЦК України - 850,63 грн 3% річних та 3 020,88 грн  інфляційних втрат.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1   ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно   з ст. 627 ЦК України, відповідно до   статті 6 цього Кодексу   сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1   ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору №11005-ВЦ від 20.12.2018, який за своєю правовою природою є договором постачання електричної енергії.
Згідно зі   ст. 714 ЦК України   за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України   за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії). 
Відповідно до п. 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 робочих днів з дня надання платіжного документа споживачу (п.4.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Матеріалами справи стверджується,                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                         що позивач у період з червня по серпень 2020 поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 49 120,34 грн, відповідно до виставлених рахунків фактур, в загальній кількості 17635 кВт (1240 кВт в червні 2020 - відповідно до показників, що зафіксовані в акті приймання-передачі електричної енергії за червень 2020 від 30.06.2020); (8197 кВт в липні 2020 - відповідно до показників, що зафіксовані в акті приймання-передачі електричної енергії за липень 2020 від 31.07.2020); (8198 кВт в серпні 2020 - відповідно до показників, що зафіксовані в акті приймання-передачі електричної енергії за серпень 2020 від 31.08.2020).
Обсяги спожитої відповідачем електричної енергії підтверджені також ПрАТ «Рівнеобленерго», як оператором системи розподілу, зокрема, за ПрАТ «Західноукраїнська гірнича компанія» у період з червня 2020 по вересень 2020 зафіксовано відповідні об`єми у кількості - 17635 кВт.
Відповідно до абз. 4 п. 17 Комерційної пропозиції від 10.06.2019, що є Додатком 2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2008 за № 11005-ВЦ, надання платіжного документа (рахунку) споживачу здійснюється будь-яким з наступних способів: у структурному підрозділі постачальника, через особистий електронний кабінет, електронною поштою, іншим способом.
Так зазначені рахунки-фактури та акти приймання-передавання електричної енергії за червень-серпень 2020 для оплати за фактично спожиту електричну енергію надіслані відповідачу через особистий електронний кабінет РОЕ, що підтверджується скрін-шотами з сторінки адміністратора особистого кабінету юридичного споживача. 
Статтею 610 ЦК України   передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України   боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що не зважаючи на умови Договору та Додатків до нього, відповідач не здійснив розрахунків за отриману електричну енергію у період з червня по серпень 2020, доказів оплати виставлених позивачем рахунків-фактур на суму 49 120,34 грн матеріали справи не містять.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 49 120,34 грн за Договором постачання електричної енергії споживачу №11005-ВЦ від 20.12.2018 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому доводи відповідача щодо невикористання електричної енергії у спірний період (червень-серпень 2020), зокрема на час дії карантину, спростовується матеріалами справи, а саме згідно з даними зафіксованими оператором системи розподілу ПрАТ «Рівнеобленерго» щодо фактичних обсягів розподілу активної електричної енергії споживачів, що містяться у листі № 20-21/8826 від 17.11.2020.
Окрім того ПрАТ "Рівнеобленерго"  01.09.2020 повідомило ТОВ "РОЕК" листом від 01.09.2020 (20-21/№ 6486) про проведену роботу з припинення електропостачання з наданням списку споживачів. Згідно з додатком до вказаного листа ПрАТ "Західноукраїнська гірнича компанія" була відключена від трансформаторної підстанції (ТП) 17.08.2020 та від лічильника 3-х фазного 20.08.2020 (ЕІС-код 62Z4457304228222). 
Тобто ПрАТ "Західноукраїнська гірнича компанія" фактично була відключена від споживання електричної енергії з 17.08.2020, а не як зазначає скаржник - з 01.04.2020. А тому твердження відповідача про відсутність споживання електричної енергії з 01.04.2020 є безпідставним.
Щодо вимог про стягнення 3 455,89 грн пені, 850,63 грн 3% річних та 3 020,88 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з 11.09.2020 по 09.04.2021.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з ст. 549 ЦК України   неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України  якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Зазначені норми Цивільного кодексу України   кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.
За змістом ч. 1 ст. 230 ГК УКраїни   штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Згідно з п. 9.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, його додатками та чинним законодавством.
Відповідно до п. 9 комерційної пропозиції від 10.06.2019, що є Додатком № 2 до Договору, за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення платежу враховуючи день фактичної оплати. При цьому, пеня нараховується за весь період заборгованості її виникнення, починаючи з першого дня наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за спожиту електричну енергію, із встановленням терміну позовної давності щодо її стягнення у 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.
Отже необхідною передумовою для застосування штрафних санкцій та виникнення зобов`язання з оплати річних та інфляційних за прострочку виконання грошового зобов`язання є факт невиконання або прострочення виконання зобов`язання.
Поскільки прострочення відповідача по оплаті поставленої електричної енергії має місце, тому вимога позивача про стягнення пені є підставною та правомірно задоволена місцевим господарським судом у розмірі за розрахунком позивача   сумі 3 455,89 грн.
Здійснивши перевірку розрахунку заявленого до стягнення розміру 3% річних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про вірність вказаного розрахунку, а відповідно і те, що вказані вимоги підлягають задоволенню у заявленій позивачем сумі - 850,63 грн.
Перевіривши розрахунок заявленого до стягнення розміру інфляційних втрат за період прострочення з урахуванням заборгованості, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказані вимоги підлягають   задоволенню у заявленій позивачем сумі - 3 020,88 грн.
Відповідно до ст. 74, 76 ГПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК Україна, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст.276 ГПК Україна, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів зазначає, що доводи та заперечення апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, адже не спростовують наведених судових висновків, а тому відхиляються як необґрунтовані. Окрім цього, доказів, які б спростовували висновки місцевого господарського суду, що покладені в основу оскаржуваного рішення, скаржником   також не подано.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі № 918/268/21 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
На підставі   ст. 129 ГПК України   судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Західноукраїнська гірнича компанія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі № 918/268/21 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2021 у справі № 918/268/21  - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу № 918/268/21 повернути  Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "25" серпня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.