ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5666/21 Справа № 213/1891/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Бондар Я.М., 
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,
сторони:
позивач:  ОСОБА_1 , 
відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 04 лютого 2021 року, яке постановлено суддею Нестеренко О.М.  у місті Кривому Розі Дніпропетровської області відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення відсутні, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_1 до суду до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі ПрАТ «СК «АРСК») про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в наслідок ДТП.
В обґрунтування доводів позовних вимог позивач зазначив, що, приблизно о 23год. 20хв. за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, навпроти заїзду на вул. Ватутіна, с. Жуляни, автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY» д.н.з.  НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснено наїзд на пішохода  ОСОБА_1 , внаслідок чого  останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, ЗТГ, перелому правої гомілки та був доставлений до Київської міської клінічної лікарні №17 для надання медичної допомоги. 
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1132/е від 15.08.2018р. проведеної в рамках кримінального провадження зазначено: «Дані наданої на дослідження медичної документації свідчать про те, що на момент первинного звернення за медичною допомогою 27.03.2018 о 23.28 год., у гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала місце: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ в обох лобних частках, в скроневій частці, епідуральноі гематоми (об`ємом 20 см. кубічних), субдуральних нашарувань крові справа в скроневій частці травматичного субарахноїдального крововиливу, пневмоцефалії, переломів лобної кістки, правої скроневої кістки з переходом на клиновидну (передня черепна ямка), переломів зовнішньої та внутрішньої стінок лобної пазухи, переломів латеральної стінки правої очниці, передньої латеральної та медіальної стінок правої гайморової пазухи з ексудатом в ній, всіх стінок лівої гайморової пазухи з ексудатом в ній, правої ви лицевої кістки, кісток носа, носової перетинки, клітин решітчастого лабіринту, забійної рани волосистої частини голови справа, множинних синців, саден м`яких тканин голови;закрита травма грудної клітки у вигляді паренхіми обох легень, перелому 6 ребра зліва, множинних саден м`яких тканин тулуба; закрита травма живота у вигляді розривів правої частки печінки по вісцеральній та діафрагмальній поверхням, множинних розривів брижі тонкої кишки з центральною гематомою великих розмірів, розривів тонкої кишки, крововиливу в черевну порожнину (біля 500 см куб., згортків та 800 мл рідкої крові), гематоми передньої черевної стінки зліва; закрита травма правої гомілки у вигляді уламкового перелому обох кісток гомілки в дистальній третині діалізів зі зміщенням уламків; садна кінцівок”.
28.03.2018 року позивача госпіталізовано в травматичне відділення Київської міської клінічної лікарні №17 з діагнозом: “Поєднана травма. ЗЧМТ. Забій головного мозку тяжкого ступеня з формуванням вогнищ крововиливу в лобній та скроневої ділянок справа. Вдавлений перелом лобної, скроневої та тім`яної кісток справа.
Травматичний субарахноїдальний крововилив. Множинні переломи лицевого скелету. Гемосинус. Садна та забої м/тк обличчя. ЗТГ. Забій обох легень. Перелом VI ребра зліва. ЗТЖ. Розрив правої частки печінки. Множинні розриви брижжі тонкої кишки.
 
Розриви тонкої та товстої кишок. Гемоперітонеум. Забій нирок. Гематурія. Закритий уламковий перелом дистальних відділів кісток правої гомілки. Алкогольне сп`яніння”. Позивачу було проведено наступне лікування: 28.03.18 - 1) лапаротомія, зварювання печінки, ушивання розривів брижжі тонкої кишки та розривів тонкої кишки, резекція ділянки товстої кишки; 2) РТЧ правої лобної ділянки, видалення вдавленого перелому лобно-тім`яної ділянки праворуч; 3) МОС кісток правої гомілки АЗФ АО; 29.03.18 - програмована лапаростомія; 30.03.18 - трахеостомія; 01.04.18 - відкрита лапаростомія. Гіпсова іммобілізація правої н/кінцівки. Антибактеріальне, знеболююче, антикоагуляційне, нейротрофічне лікування. 21.05.2018 року Позивача було виписано з наступними рекомендаціями: 1) нагляд у травматолога, хірурга, невропатолога за місцем проживання; 2) виключення фізичного навантаження на праву н/кінцівку, пересування на милицях; 3) пасивно-активна розробка рухів; 4) вирішення питання краніоплатики та операції з приводу перелому кісток правої гомілки плановому порядку (вищевказане підтверджується випискою №389 від 21.05.2018 року із медичної карти стаціонарного хворого, копія якої додається до позовної заяви).
Висновком  МСЕК від 19.07.2018 року позивачу  встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату з 19.07.2018 року до 01.08.2019 року.
Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві старшого лейтенанта поліції Розінкевича В.В., від 31.10.2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018100090003308 від 28.03.2018 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
На звернення позивача, 08.10.2019 року ПрАТ «СК «АРКС» сплачено 3799,49 грн. - в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого, що становить 100 % заявлених позивачем витрат; 3178,17 грн. - відшкодування пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності, що становить 50 % від суми, нарахованої страховиком (6356,34 грн.); 33507,00 грн. - відшкодування пов`язане із стійкою втратою працездатності, що становить 50 % від нарахованої страховиком суми (67014,00 грн.); 2024,23 грн. - відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого, що становить 5 % від суми страхового відшкодування по лікуванню та втраті працездатності (40484,66 грн.*5%=2024,23 грн.).
У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просив суд, стягнути решту страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 3178 гривень 17 копійок, решту страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності в розмірі 33507 гривень 00 копійок, решту страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 1834 гривні 26 копійок, та судові витрати, пов`язаних з оплатою позивачем правничої допомоги в розмірі 16000 гривень, оскільки відповідачем сплачено лише 50 % відсотків страхового відшкодування, що на його думку порушує його права як потерпілого, встановлені ст.27 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 04 лютого 2021 року позов  ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», на користь ОСОБА_1 , 1589 гривень 08 копійок в рахунок страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності; 16 753 гривні 50 копійок в рахунок страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності; 1834 гривні 26 копійок – в рахунок страхового відшкодування моральної шкоди; 4190 гривень 47 копійок - витрати на правничу допомогу.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»,  судовий збір у розмірі 440  гривень 42 копійки в дохід держави.
В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «СК «АРСК». просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що судом не взято до уваги, що обов`язковою складовою страхового випадку є настання внаслідок ДТП цивільно-правової відповідальності водія забезпечено ТЗ, за відсутності якої, подія не може бути кваліфікована як страховий випадок.
Матеріалами кримінального провадження встановлено відсутність вини водія транспортного засобу ОСОБА_2 , дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ПДР зі сторони пішохода ОСОБА_1 , який своїми діями створив небезпеку і перешкоду руху, що загрожувала життю і здоров`ю не тільки позивачу, а й іншим учасникам дорожнього руху. 
АТ «СК «АРСК» було виплачено страхове відшкодування позивачу ОСОБА_1 3799,49 грн. - в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого, 3178,17 грн. – страхова виплата щодо тимчасової втрати працездатності, 33507,00 грн. – страхова виплата по стійкій втраті працездатності, 2024,23 грн. - відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого до яких було застосовано положення п. 36.3 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27.03.2018 року приблизно о 23год. 20хв. за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, навпроти заїзду на вул. Ватутіна, с. Жуляни, автомобіль VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, ЗТГ, перелому правої гомілки.
В результаті ДТП згідно висновку судово-медичного експерта №1132/е від 15.08.2018р. у гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент первинного звернення за медичною допомогою 27.03.2018 о 23.28 год. малися численні закриті травми у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) згідно з пунктом 2.1.3. б,л.о. «Правил».
Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Розінкевич В.В. від 21.10.2018 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12018100090003308 від 28.03.2018 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с 11-15).
Вказаною постановою слідчого встановлено, що причиною настання ДТП стало невиконання пішоходом ОСОБА_1 вимог пунктів 1,3., 1.5., 4.7, 4.10, 4.14. а), б), г) ПДР України, які перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП та її наслідками.
Згідно виписки із медичної карти №389 стаціонарного хворого ОСОБА_1 встановлено діагноз: поєднана травма. ЗЧМТ. Забій головного мозку тяжкого ступеня з формуванням вогнищ крововиливу в лобній та скроневої ділянок справа. Вдавлений перелом лобної, скроневої та тім`яної кісток справа Травматичний субарахноїдальний крововилив. Множинні переломи лицевого скелету. Гемосинус. Садна та забої м/тк обличчя. ЗТГ. Забій обох легень. Перелом VI ребра зліва. ЗТЖ. Розрив правої частки печінки. Множинні розриви брижжі тонкої кишки. Розриви тонкої та товстої кишок. Гемоперітонеум. Забій нирок. Гематурія. Закритий уламковий перелом дистальних відділів кісток правої гомілки. Алкогольне сп`яніння (а.с.15-16 зворотня сторона).
 
ОСОБА_1 згідно довідки про тимчасову втрату працездатності потерпілого у ДТП, на стаціонарному лікуванні перебував з 28.03.2018р. по 21.05.2018р. (а.с.16 зворотня сторона).
 
Відповідно до довідки МСЕК від 19.07.2018 року позивачу встановлена другу групу інвалідності за загальним захворюванням (з ураженням опорно-рухового апарату) з 19.07.2018 року до 01.08.2019 року (а.с.17).
 
Між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», 17.01.2018 року та ТОВ «Рейнарс Україна», правонаступником якого ТОВ «Ренарс Алюмініум» (власник транспортного засобу) було укладено Поліс обов`язкового  страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних  засобів № АК/ АК/8262564 строком дії з 17.01.2018 р. до 16.01.2019 р., згідно умов якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу ТЗ Volkswagen Caddy Maxi р/н  НОМЕР_2 (а.с.78 ). 
Відповідно до заяви позивача про виплату страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» сплатило позивачу 3799,49 грн. – відшкодування витрат на лікування у розмірі 100%; 1834,26 грн. – відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 %; 3178,17 грн. – страхова виплата по тимчасовій втраті працездатності у розмірі 50%; 33507,00 грн. - страхова виплата по стійкій втраті працездатності розмірі 50 %. При цьому 50% від нарахованої суми (а.с. 19-23, 88-91)
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з відповідача на його решту страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив того, що відповідач, сплативши позивачу 50 відсотків страхової виплати по тимчасовій втраті працездатності, та 50 відсотків по стійкій втраті працездатності, керувався нормами статті 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і одночасно з урахуванням встановленого стану алкогольного сп`яніння позивача, відповідачем було застосовано норму статті 1193 ЦК України, однак відповідно до ч.4 цієї статті, виключно суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, а тому на підставі ст.. 1193 ЦК України суд першої інстанції прийшов до висновку про зменшення суми відшкодування шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності та пов`язаної зі стійкою втратою працездатності до 25 %.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення, в оскаржуваній частині, не відповідає з огляду на наступне.  
Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно роз`яснень, які містяться у пункті 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).
Якщо факт завдання шкоди відповідно домстатті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК України.
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України.
Згідно зі статтями 22, 23 даного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема,: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Розінкевич В.В. від 21.10.2018 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12018100090003308 від 28.03.2018 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення Вказаною постановою слідчого встановлено, що причиною настання ДТП стало невиконання пішоходом ОСОБА_1 вимог пунктів 1,3., 1.5., 4.7, 4.10, 4.14. а), б), г) ПДР України, які перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП та її наслідками. (а.с 11-15).
При цьому, відповідно до пунктів 4.4., 4.7 та 4.8 Правил дорожнього руху України пішоходи у темну пору доби, які рухають проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху. Пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. Якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевнився у відсутності небезпеки.
Зазначеною постановою встановлено, що ДТП відбулось по вул.. Кільцева дорога, неподалік заїзду на вул.. Ватутіна в с. Жуляни, а саме неподалік АЗС «ОККО». На той час була темна пора доби, дорожнє покриття асфальтобетонне, вологе, чисте. Дорожнє покриття освітлювалось ліхтарями. На незначній відстані від місця ДТП через проїзну частину вул.. Кільцева дорога в м. Києві знаходяться регульовані пішохідні переходи, які позначені відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою.
Відповідно до висновку  експерта № 12-1/1264 від 09.08.2018 року за результатами судової авто технічної експертизи проведеної в рамках кримінального провадження встановлено, що в даній дорожній ситуації, водій автомобіля Volkswagen  Caddy Maxi р/н  НОМЕР_2 , з моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування екстреного гальмування. З технічної точки зору, причиною ДТП –наїзду на пішохода, є виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_2 на відстані меншій ніж зупиночний шлях автомобіля Volkswagen Caddy Maxi р/н  НОМЕР_2 .
З огляду на вищевикладене колегія суддів, виходячи з того, що вини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП не встановлено, проте у діях ОСОБА_1 є порушення п.п. 1.3, 1.5,4.7, 4.10,4.14. а), б), г) Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП, під час якої йому заподіяно шкоду, та враховуючи, що позивач усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (рух пішохода в непередбачуваному для цього місці), приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до переконання, що рішення суду першої інстанції згідно положень п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загальне захворювання (а.с. 17)
Таким чином, судовий збір сплачений ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» за подання апеляційної скарги в сумі 1261, 20 грн. (а.с. 227) підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний су

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»     задовольнити.
Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 04 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП.
Судовий збір в сумі 1260(одна тисяча двісті шістдесят) гривень 20 копійок за подання Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» апеляційної скарги  компенсувати за рахунок держави. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: 

Судді: